Haideţi!
A luat-o prin spate! Haideţi!
THORNE - SOMNOROS Sezonul 1 Episodul 1
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Am găsit-o! Am găsit-o!
Era deja moartă!
Era moartă!
Stai acolo.
Iisuse!
E aici de ceva timp.
Nu e sânge.
Nu sunt semne de luptă.
Ce crezi? A căzut?
S-a lovit la cap?
Infarct?
Alo?
"Ce are 2.5 cm şi atârnă?"
Nu ştiu ce are 2.5 cm şi atârnă.
"Un liliac."
"Mama ta m-a pus la regim. Urina mea miroase a varză murată."
Zău? Frumos.
Ce este, tată? Sunt la muncă.
"Ce are 22 cm şi stă drept în sus?"
Nu ştiu ce are...
Cauze naturale?
Domnule?
Vrei să-l chem pe Borough şi să-i predau cazul?
Nu.
Crezi că e scena unei crime?
Da, aşa cred. Anunţă.
Şi sună-l pe Phil Hendricks.
Au! Ăla e gâtul meu, Phil!
Taci, Tom. Sunt ghiftuit de midazolam.
Aminteşte-ţi, cu un sedativ aşa puternic, pot face tot ce vreau.
Ţi-am înclinat capul în partea asta cu câteva grade,
aplic presiune în aceste puncte să sugrum artera
şi, noapte bună, Tom.
Deci n-a fost strangulată?
Asta încercam să-ţi spun.
Cam elaborat, nu?
Dacă nu era midazolamul şi tranchilizantul din sângele ei,
aÅŸ fi zis ischemie clasicÄƒ. BÄƒnuiesc cÄƒ asta era ideea.
A fÄƒcut sÄƒ arate ca un atac cerebral. Cauze naturale.
Atac cerebral? Are abia 28 ani.
Ai mai văzut asta la fumători, cei care ia pastile...
Singurele indicii suspecte sunt vânătăile
- şi sedativele, nu? - Da. Pare să fie stângaci.
Să-ţi spun ceva. E singura găsită de noi.
Cât de multe nu aţi găsit?
Ce ai pentru mine?
Ce e aici? Pussycat Dolls?
Am pus în circulaţie în South East indicaţiile patologistului
şi au mai apărut două asemănări ulterioare.
Madeline Vickery, decedată în februarie '09
şi Christine Owen, decedată în aprilie.
Trei fete moarte şi la toate arată ca un atac cerebral.
Arată ca un atac, măcăne ca un atac.
De unde ştiu că nu e atac?
Nu ştim sigur, dar chiar dacă le dezgrop pe Madeline şi Christine,
cadavrele sunt vechi de 12 şi 14 luni. Nu ne ajută cu nimic.
Dar toate trei au sub 30 ani.
Toate trei au murit de atac vascular cerebral. Edeme în aceleaşi locuri.
În părţile de sus ale gâtului, puţin mai adânc în stânga.
Tipul nostru e stângaci.
Am ridicat o amprentă parţială de pe maşina spartă de el.
Puma mărimea 9.
Dar nu e a tipului care s-a împiedicat de ea?
Nu, el poartă 10 şi e hoţ, nu e criminal în serie.
Trebuie să aibă pregătire. Medicală.
Şi vor mai fi. De ce nu?
E atent. Nu le-a violat, nu se simte presat.
Toate au fost găsite în apartamentele lor. Nu s-a forţat intrarea,
nu sunt semne de luptă. E acolo şi apoi dispare.
Parcă ar fi nenorocitul de înger al morţii.
Da. Care poartă Puma mărimea 9.
Să ai grijă.
Tu eşti Alison.
Eşti bine?
Acum voi avea grijă de tine.
Nu-ţi face griji, sunt aici.
Alison Willetts, 23 ani.
Bună treabă, bravo.
Holland, domnule. David.
Dave. Da, ştiam.
De fapt, spitalul a anunţat ceva suspect acum o săptămână.
Atunci nu părea o prioritate.
- Vrei un sfat, Dave? - Domnule?
Asumă-ţi creditul.
Haide.
Presupun că Alison e norocoasă.
Adică o comă înseamnă noroc în lumea lui Dave?
Mai norocoasă decât moartea.
Yvonne, unde trebuie să mă duc?
Etajul 3. Neurologie. Terapie intensivă.
Ai grijă de asta, te rog.
Bine?
Iisuse!
Mulţumim pentru timpul acordat, dle Ramsey.
Eşti cel care a găsit-o pe dra Willetts, nu?
Am găsit-o leşinată în parcare.
Voiam s-o las acolo. Întârziasem mult la serviciu.
M-am gândit că e beată.
Te-ai descurcat grozav.
Probabil n-ar fi supravieţuit dacă nu erai tu.
Din ce parte a Americii eşti, Josh?
Din partea canadiană.
La ce oră ai găsit-o pe dra Willetts?
E prea strălucitor.
Închide lumina. Mă dor ochii.
Dumnezeule. Sunt în spital?
Sunt bine, nu-i aşa? Sunt în viaţă.
Alison.
Eşti doctor? Parcă nu arăţi a doctor.
Alison, mă auzi?
Da.
Alison?
Tu eşti cel surd.
Alison...
Mă numesc Tom.
Tom Thorne. Sunt poliţist.
- Ai ochi blânzi, Tom. - Vreau să-ţi pun nişte întrebări
despre ce ai păţit.
Nu-mi amintesc.
De ce te uiţi aşa la mine?
Ce nu e în regulă cu mine?
Ce am păţit?!
- Spune-mi! - Ce se întâmplă?
- Spune-mi ce am păţit! Tom! - E bine?
De ce nu mă auzi?! De ce?! Cu tine vorbesc!
- Alison, totul e în regulă. - Te rog!
- Eşti în spital. - Te rog să mă ajuţi!
Ai fost inconştientă mai mult de o săptămână.
- Dar acum eşti trează, nu-i aşa? - Ajutor.
Eu sunt doctorul tău. Mă cheamă Anne.
Voi avea grijă de tine, bine?
La început, am tratat-o ca pe un accident vascular cerebral simplu.
A fost găsită într-o parcare. Ştiaţi?
Da.
Am presupus că a leşinat în drum spre urgenţă,
dar unul dintre infirmieri a văzut vânătăile,
edemele din jurul ligamentelor gâtului,
care apăreau pe scanarea RMN ca nişte fâşii alb strălucitoare.
Sunteţi supărată din cauza asta?
Da, v-am sunat toată săptămâna. A trecut o săptămână.
Îmi pare foarte rău.
Ce se întâmplă cu ea? Pentru că mă vede şi mă aude, nu-i aşa?
Da. Are sindromul "locked-in".
Dauna este în partea inferioară a punţii cerebrale.
Este caracterizată prin paralizia completă
a funcţiilor musculare voluntare din organism,
mai puţin a celor care controlează mişcările ochilor.
Deci, creierul ei funcţionează, aude, înţelege,
dar nu se poate mişca.
E ca şi cum te-ai trezi în propriul coşciug.
O prietenă a făcut raport pentru dispariţia ei.
Aveţi veşti de la familia ei?
Mama a murit, iar tatăl s-a recăsătorit şi s-a mutat în Palm Springs.
Când l-am sunat să-i dau veştile,
m-a întrebat dacă merită să vină s-o vadă. Aşa că...
Are o mulţime de lucruri cu care să se împace
fără ca un detectiv de 1.80 şi ceva...
Şi cinci.
... să stea lângă patul ei.
Ideea e, doctore...
- Coburn. - ... că avem trei fete exact ca Alison.
Aceleaşi vânătăi, aceleaşi indicii. Numai că celelalte sunt moarte.
Dacă e vreo şansă să poată comunica...
Dacă va comunica, va fi la minimum.
Nu avem nicio garanţie că îşi va aminti ceva.
Puţin probabil să-şi recapete funcţiile motorii.
Va face o infecţie şi va muri în patul acela.
Sper să nu fie ea singura pistă a investigaţiei tale.
Te rog să mă scuzi.
E tot ce-ţi pot spune.
Am găsit-o, am predat-o dr Bishop iar el...
... a dus-o la terapie intensivă.
Trebuie să mă întorc la lucru. Mult noroc.
Ramsey.
Josh.
Lasă-mă!
- Calmează-te. - Lasă-mă!
Linişteşte-te!
E stângaci. Şi se pare că poartă mărimea 9.
Conform vizei sale, dl Ramsey a intrat în ţară
la şase luni după ce au început crimele.
Da. Putea împiedica o condamnare, nu?
Holland câţi ani ai, 12?
Lasă-l în pace.
Un începător cu un instinct.
Trebuia să-mi dau seama că se va băga în domeniul tău.
Henry o va lua razna.
Henry e partenerul tău, Ramsey?
E câinele meu.
Sigur.
Sunt liber să plec?
Încă un minut, te rog.
A spus că ea purta ceva alb ca un furou
atunci când a găsit-o. Nu hainele pe care le poartă la...
Raportul toxicologic din spital arată midazolam în sângele lui Alison
înainte să fie sedată la terapie intensivă.
De asemenea, vânătaia de pe mâna ei
e la fel cu cea găsită la Susan Cowan.
A făcut prima greşeală, Tom. A lăsat una în viaţă.
Problema e că ea nu e cea mai guralivă dintre martore.
Dave.
Am mai găsit unul de mărimea 9.
Toţi rând de mine.
Cu excepţia lui Thorne.
El se uită direct prin tine.
Nu poţi da vina pe el. N-a fost cine ştie ce debut, nu-i aşa, Dave?
Da. Prima ieşire a lui Thorne,
îl prinde pe Frumuşel. Eu m-am făcut complet de râs.
Trebuie să fi auzit cum a făcut, nu?
Ei, haide.
Toată lumea ştie.
Tom i-a strâns pur şi simplu mâna lui Frank Calver.
S-a uitat în ochii lui...
... şi a ştiut. El este.
El e tipul care a ucis cei şase homosexuali.
El e Frumuşelul.
Prostii.
Prostia e piatra de temelie a Bisericii.
Dacă ei l-ar fi ascultat de-atunci...
Îl ascultă acum.
Dle Thorne.
- Bună. - Bună ziua.
Am putea merge împreună dacă nu ai alte planuri.
Da, sigur.
Crezi că dacă are lucrurile ei prin preajmă o ajută?
Da, încă este ea.
Şi va fi tentată să creadă că viaţa ei s-a terminat după atac.
Sau că atunci a început.
Nu e vorba de trecutul ei. E vorba de prezent, de cine este.
Nu atinge nimic! Încă e locul unei crimei.
- Scuze. - E în regulă.
Îi va fi de ajutor să aibă muzica, iPod-ul.
- Şi colajul cu fotografii. - Sigur.
Dar aceea? Cine e acolo?
E prietenul ei nu prea stabil, Oliver. Era plecat la golf când s-a întâmplat.
Am verificat.
Da, a venit în vizită.
- O vrei? - Da.
Mersi.
E foarte îngrijită, nu?
Doamne, eram un dezastru la vârsta ei.
Lumânări, parfum. Ar fi bine.
Şi jurnale. Şi micuţa jucărie de strâns în braţe.
- Sunt cam subţiri pereţii, nu? - Da, gumă de mestecat şi mucava.
Şi nimeni n-a auzit nimic?
Nu prea cred.
Noi credem că ea l-a lăsat înăuntru.
Iar el a atacat-o aici sâmbătă noaptea.
A sedat-o şi a lăsat-o crezând că e moartă.
Dar ea îşi revine 24 ore mai târziu
şi reuşeşte să găsească drumul spre Great Eastern.
O afecţiune minoră a arterei ar duce la un atac trecător
înainte ca afecţiunea să devină disecţie completă care duce
la o ischemie gravă. Dar, între primul şi al doilea...
Da, ar fi putut să ajungă la spitalul Great Eastern.
Cum ar fi fost, totuşi?
Se învârtea pe aici? Lovea lucrurile?
Ai dreptate. Locul ăsta e prea îngrijit.
Uită-te la toate apartamentele cu vedere spre stradă.
E sâmbătă seara şi nimeni nu vede nimic?
O fată în cămaşă de noapte împleticindu-se pe stradă.
Şi n-a strigat? N-a sunat pe cineva?
Poate a dus-o undeva? A drogat-o aici
şi a dus-o în altă parte?
Atunci cum a ajuns la spital?
Nu ştiu.
După ce termină de examinat lucrurile lui Alison,
am să ţi le aduc.
Mulţumesc. În persoană?
Da, da.
Eu mă implic mereu.
Tom, ce vezi când o priveşti pe Alison?
Băiatul ăla, Oliver, i-a aruncat o privire şi nu s-a mai întors.
Tu ai fost de câteva ori. De ce? Ce vezi?
Un martor?
Am văzut toate înregistrările camerelor spitalului. Alison nu apare.
Şi nu e niciun semn la intrările cu acces pietonal.
Nu-mi place să admit, dar încep să cred în teoria ta.
A adus-o cineva.
Am adus ANPR,
am pus să se verifice fiecare plăcuţă de înmatriculare.
Nu vreau să par javră, Tom...
De ce să încerci să ucizi pe cineva şi apoi să-l aduci la urgenţă?
Nu ştiu.
Poate s-a răzgândit?
Toţi am trecut prin asta, nu?
Se trezeşte duminică dimineaţa, regretă ce i-a făcut fetei cu o seară înainte.
În mod normal, aş trimite-o pe a mea cu un taxi,
nu i-aş diseca o arteră vertebrală.
Câţi dintre ei au fost examinaţi?
Toţi au nevoie de imaginaţie pentru aşa ceva.
Nu există niciun element sexual, nu-i aşa?
Doar pentru că nu se ţine de prostii, nu înseamnă că nu e chestie sexuală.
Printurile ANPR de la spital.
Sunt plăcuţele de înmatriculare, intrate şi ieşite, 30 minute înainte şi după
ce a fost găsită Alison.
I-am văzut numele, nu? Bishop. Şeful de la terapie.
Da, el a tratat-o prima oară.
Priveşte.
Bună treabă, Dave. Să vorbim cu el.
Cel din parcare e BMW-ul dvs, dle dr Bishop?
În parcare. E BMW-ul dvs?
Adică BMW care stă pe locul meu de parcare?
Picioare murdare pe covorul meu drăguţ.
Aţi condus...
Am să vorbesc chiar eu cu ortopedul. Cât e extensia?
Da, bine. Mulţumesc.
Scuze.
Unde aţi fost cu maşina sâmbătă seara?
Sâmbătă...
- Sâmbătă seara? - Da.
Am ieşit cu nişte prieteni. Nu, nu, am luat un taxi.
Şi cred că m-am întors pe la 23:00.
Ce aţi făcut când v-aţi întors? Aţi dat vreun telefon?
Nu, încerc să nu sun pe nimeni la 11 noaptea.
Soţii au tendinţa să se enerveze.
Nu ştiu. M-am uitat la vreo prostie pe la TV, probabil
şi am încercat să adorm. De ce? Tu ce-ai făcut?
Aţi privit ceva anume?
Da, jocuri şi nişte porno uşor.
Chiar notează? Scuze, sunt dezorientat.
Am crezut că aţi venit să vorbim despre duminică seara
când a fost internată Alison Willettes.
Şi eraţi aici când a fost găsită?
Da. Da, din fericire pentru Alison,
am fost chemat cu o oră înainte, deci a fost norocoasă.
A fost norocoasă. Cine ştie ce i-ar fi făcut urgenţele.
Era în comă de gradul 3 pe scara Glasgow, numai pupilele reacţionau,
am intubat-o, am sedat-o şi am dus-o la tomograf.
Creierul ei era puţin încordat şi am cerut un RMN,
apoi am cerut să fie pregătită pentru terapie intensivă.
Vrei să vorbesc mai rar?
Atunci chiar a avut noroc. Că ai fost aici duminică seara.
Dacă vreţi să verificaţi, o puteţi face cu colega mea,
dr Coburn.
Anne. Cred că ai cunoscut-o deja.
Benzodiazepina pe care i-ai administrat-o era midazolam?
Da, aşa lucrăm noi aici, doctore, merge foarte bine.
Poate afecta memoria.
Dacă...
Anne e divorţată. Ţi-a spus?
Soţul a plecat anul trecut.
Ciudat e că spitalul nu a înregistrat niciunde că te-a chemat
duminică seara.
Nu există nici pentru pager nici pentru vreun apel.
Am terminat.
Eşti grosolan. Am fost foarte fericit să vorbesc cu voi despre un pacient.
Dar acum, tu şi biograful meu
mă trataţi de parcă aş avea ceva de ascuns. Aşa că...
Asta e ancheta unei crime.
Oare? Cristoase. Plecaţi dracului de pe covorul meu.
- Mulţumim pentru timpul acordat. - Cu plăcere.
Succes cu cartea.
Holly Souza.
Helen Doyle.
Kate Doubleday.
Rita Bhardwaj. Toate sub 20 ani.
Toate au fost raportate dispărute de când am găsit-o pe Alison Willetts.
Mereu dispar fete. Nu înseamnă că le-a luat el.
Ba nu dispar.
Scoate drogatele şi pe cele care au motiv să fugă
şi fetele nu dispar. Stau acasă.
Serios, nu te doare?
Suportabil.
Încearcă şi tu.
Nu-mi place durerea. Doare.
Ai dureri?
Îţi aminteşti de mine, Alison? Sigur că da. Sunt Jeremy.
Sunt doctorul care te-a tratat când ai ajuns aici.
Pot să te ating?
E în regulă, Alison. Nu-ţi face griji. Nu intra în panică.
Ascultă, e decizia ta dar eu înclin
să-i închidem.
Nu-mi amintesc de tine, Jeremy.
Dar asta îmi amintesc.
Doamna Cartof face accident cu motocicleta.
Doctorul vorbeşte cu prietenul drei Cartof, frumuşelul suedez:
"Vestea bună e că e în viaţă. Vestea rea
e că va fi o legumă tot restul vieţii ei."
Ce crezi că e aşa special la Alison?
- Iar începem. - Haide. Fă-mi pe plac.
Au existat semne de rezistenţă pe scanarea ei.
Nişte vânătăi pe mandibulă.
- S-ar putea s-o fi ţinut cu forţa. - Lasă-mă.
Trebuia s-o ţină o vreme pentru ca vânătaia să apară?
Poate. Unele vânătăi apar mai uşor decât altele.
Eu sunt ca o nectarină spaniolă.
Atunci crezi că e posibil să fi apărut când a dus-o la spital?
De ce s-o ducă la spital?
Nu ştiu. Poate ea s-a trezit şi el s-a speriat.
Nu suporta să fie privit de ea.
Am fost pe drumul Mile End Road, Tom. Duce la Stepney Green.
- Nu la Damasc. - Hai să mai luăm una, da?
Sunt prea obosit, prea bătrân.
- În plus, niciodată nu e doar una. - Hai odată, beţivule.
Ar putea să fie ultima ta noapte pe pământ. Ce-ai să faci?
Te duci acasă la perna aia ortopedică?
Haide.
Rahat! Scuze, amice.
Ne vedem mai târziu, da?
Da.
La revedere.
Poftim.
Sunt chiar aici.
Sunt aici lângă tine.
E în ordine.
Domnule.
Mă numesc Angel.
Ar trebui să te duci acasă.
Da.
În regulă, da.
'Neaţa.
Avem un martor. L-a văzut cineva.
A parcat o maşină şi a aruncat-o.
Cam din scurt, nu, Dave?
E un nenorocit de iureş, dle.
Se pare că au nevoie de puţină lumină.
E una dintre dispărute?
Helen Doyle.
Ea nu s-a trezit.
Pentru unul care e aşa prudent, îşi asumă multe riscuri.
A dispărut numai de câteva ore.
Ce e acolo? Locul în care i-a injectat midazolam?
Cred că le pune în băuturi.
Acolo se pune canula.
Pentru perfuzie?
Helen Doyle a lucrat într-una din clădirile cu birouri de pe West Way.
Ultima oară a fost văzută joi seara la barul Samba în Chiswick.
Deci a ţinut-o două zile.
E aşa cum ai spus. Le droghează, le duce undeva,
se joacă puţin cu ele,
după care, vechiul "hei rup" jos din maşină.
Unde e martorul?
E aici. E bătrân. N-a văzut prea multe.
Credea că omul aruncă gunoi.
Purta şapcă de baseball. Înălţime medie, solid. Maşină închisă la culoare.
Spunea că era frumuşică.
Bună. Maşina aia era frumoasă ca un Merc sau ca un Rover '75?
Toate arată la fel acum, nu-i aşa?
Era întuneric. Credeam că scapă de gunoi.
Aşa zicea el.
Sigur. Ce-a spus mai exact?
S-a stricat sau...
- Se tot strică. - Ce?
Am crezut că aruncă un aspirator vechi.
"Se tot strică" Asta e?
Alison n-a fost o greşeală.
Ea a fost prima pe care a făcut-o cum trebuie.
Îmi place cum ai aranjat.
Se tot strică.
Madeline, Christine, Susan şi Helen.
Patru fete moarte...şi tu.
De ce nu te-a ucis?
Ţi se pare că sunt în viaţă?
Cred că el te-a adus aici. De ce ar fi făcut asta?
Nu ştiu.
Amicii tăi au spus...
... că ţi-ai lăsat haina în bar, dar noi am găsit-o în apartamentul tău.
Ţi-a adus-o el, nu-i aşa?
Da. Dacă aşa zici tu.
Tu l-ai lăsat înăuntru.
Haide, arată-mi măcar...
Arată-mi că am dreptate.
Ţi-a pus midazolam în băutură
şi te-a dus undeva timp de 24 ore, numai tu şi el.
N-a vrut să te grăbească la fel ca pe celelalte.
A vrut să te facă cum trebuie.
Să mă facă cum trebuie?
Erai plină de sedative, dar trebuie să fi simţit, nu?
Mâinile lui pe ceafa ta.
Nu, nu face asta.
Căutând până a găsit ce voia.
Opreşte-te, Tom!
Arterele din spatele gâtului.
Sângele îţi pulsa în cap şi apoi?
Nu-mi amintesc!
Asta! Şi nimic!
Tom!
Tom, ce faci?
Mă sperii.
Apoi te-a adus aici. Ştii de ce a făcut asta?
Pentru că nu te-ai stricat. Ai supravieţuit.
Când şi-a dat seama, trebuia să se mişte repede.
Trebuia să te aducă aici.
Să te menţină în viaţă pentru că el nu avea toate astea.
Nu puteai respira singură.
Deci trebuia să fie rapid. Ce a făcut?
A trebuit să se oprească pe drum, nu?
Dumnezeule!
Să-ţi sufle aer în plămâni. Aerul lui.
Gura lui pe a ta.
Pentru că trebuia să te ţină în viaţă.
Aşa e.
Era disperat ca tu să trăieşti pentru că, ştii ce?
Nu eşti o greşeală. El te-a vrut aşa.
Închisă în tine.
El te vrea aşa. Înţelegi? El te vrea aşa.
Tom, opreşte-te imediat.
- Patetic! - Du-te dracului!
Deschide uşa, te rog.
E tulburată. Nu aşa se procedează.
Ce vrei de la mine?! Nu pot să-mi amintesc.
A mai stricat una azi noapte. Nici pe ea n-a vrut s-o ucidă.
I-a pus o perfuzie în braţ.
Stricată sau mai rău, ca tine.
De aceea trebuie să-l prind şi tu trebuie să-ţi aminteşti.
Trebuie să-ţi aminteşti. Găseşte o cale să-mi spui. Înţelegi?!
Trebuie să faci cumva să-mi spui! Spune-mi! Înţelegi?!
Spune-mi! Trebuie să găseşti o cale să-mi spui!
Da, da.
Eu am făcut asta. Nu-i aşa?
Mulţumesc.
Doamne.
Acolo nu ai absolut nicio idee ce faci.
Ea are nevoie de linişte. Aici e nevoie de multă răbdare.
Ai destabilizat tot progresul pe care l-am făcut.
Ce dracu crezi că faci? Ţipi la pacienţii mei?
- Vreau numele superiorului tău. - Îţi urez succes.
Am să mă asigur că n-o s-o mai vezi pe Alison.
De ce? Pentru că e a ta? Tocmai a comunicat cu mine,
înţelegi? A clipit.
Nu asta vrem? Nu de asta are nevoie?
A clipit pentru că era îngrozită de tine. Înţelegi?
El vrea să fie aşa.
A mai ucis una azi noapte. Şi e treaba mea să-l opresc
înainte s-o facă din nou.
Asta îţi permite să te porţi ca un nemernic?
Pentru că ce faci tu e serios. Ascultă, ce facem noi e foarte serios.
Iar noi trebuie să mergem la universitate să învăţăm cum.
Mai taci.
Golan.
Ascultă, îmi pare rău. N-am vrut s-o supăr pe Alison.
Dar ai făcut-o.
- Ştiu. Dar n-am intenţionat. - Dar ai făcut-o.
Putem să continuăm aşa vreo oră.
Ce vrei?
Am vrut să-ţi spun că-mi pare rău. N-am vrut să supăr niciuna din voi.
Mai ales pe tine.
Pe mine? Nu m-ai supărat.
Pe mine nu m-ai supărat pentru că a mers.
Acum comunică. Într-un fel.
Trei clipiri pentru da, una pentru nu.
- E grozav. Pot s-o interoghez. - Nu.
Nu, nu se poate. Tom, nu-şi aminteşte nimic despre atac.
Sau atacator. E gol în mintea ei.
Iar eu mă bucur că e gol de dragul ei.
La coborârea din tren,
amintiţi-vă să vă luaţi toate lucrurile.
Ce?
Ce mai e?
Revin imediat la tine.
Îl avem intrând la Great Eastern, aşa cum a zis,
imediat după ora 3 în această dimineaţă. Dar iese la 4:15.
Nu la 5:30. Are o oră şi jumătate s-o lucreze şi s-o arunce.
E un nemernic periculos. Are cunoştinţe medicale.
Dr Jeremy Bishop.
Ne convine?
Jeremy! Adică Jeremy al meu?
Serios.
Ştiu că e un labagiu dar...
Dar nu genul ăla de labagiu?
E buricul pământului. Şi îşi joacă rolul, nu?
E adevărat, trebuie să fie în centrul atenţiei.
Chiar dacă asta înseamnă să fie suspect într-o anchetă pentru crimă?
Probabil că da. Scanările sunt jos.
Tu pune ceainicul pe foc. Eu caut imaginile.
Doar nu crezi cu adevărat că Jeremy e responsabil?
Nu, nu cred. Dar e labagiu.
Doamne, Tom, îmi pare rău. N-am cumpărat lapte.
Dar am nişte vin. Tu eşti în timpul serviciului, nu?
Nu, nu sunt. Am terminat de câteva ore.
- Bine. - Dar trebuie să te avertizez,
mă îmbăt repede.
Serios? Credeam că poliţiştii se pricep să tragă de băuturi.
Asta e problema mea.
Mă îmbăt repede, dar pot continua să beau ore în şir.
Uite. RMN-ul funcţional.
Vezi? Prinde modele care corelează cu stimulii,
gândurile şi ideile din creierul ei. Sunt aici.
Acest pacient a fost diagnosticat cu moarte cerebrală.
Timp de 16 ani. Era pe deplin conştient şi nimeni n-a ştiut.
Scuze, te plictisesc?
Nu.
N-o face.
De ce?
Pentru că fiica mea e chiar în spatele tău.
Bună.
Eu sunt...
Tom. Ai menţionat.
Aşa am făcut?
- Tu eşti... ai menţionat... eşti... - Rachel.
Ea e Rachel, fiica mea.
Cât ai de gând să stai acolo?
Până fierbe ceainicul.
Mă bucur să te văd, Rachel.
Kevin?
Doamnă?
Vino să vezi ceva.
Poşta a crezut că e suspect. Poţi să-l deschizi?
"Dragă Tom, îmi pare rău că sunt moarte."
"Şi e numai vina mea."
"Nu înţeleg. N-am vrut niciodată să rănesc pe cineva."
"Dar se tot strică."
Ne laşi cinci minute, Claire?
"Simt că mă cunoşti. Şi mă gândesc la tine."
"O simt ca pe o chestie sexuală."
"Ştiu despre Frank."
"Îţi cunosc toate poveştile."
"Aş vrea să putem vorbi despre asta."
"Pot să vin să te văd, Tom?"
Unde e Tom?
Vine şi pleacă.
E în regulă, Tom. E în regulă.
Trebuia să vin să te văd, Tom. Trebuia să te văd.
Ştii că încerc să le salvez, Tom.
Intră, Tom, apa e caldă.
Vom vedea acest moment, dle Thorne.
Nu vrem să mori, nu-i aşa?
Eşti al meu.
În episodul următor...
"Îţi cunosc toate poveştile."
"Aş vrea să putem vorbi despre asta."
Acum sunt patru cadavre.
Vrea coroana lui Frank.
Alison, era ca o fereastră în tine?
Puteai să vezi prin fereastră?
Serios, amice. Încerc să ajut.
L-ai văzut măcar?
Poţi să-l vezi?
Voi doi şi secretele voastre.
Încerc să te salvez.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com