Când lucram sub acoperire trebuia să pretind că sunt altcineva, chiar şi luni de zile.
Ei bine, şi eu mă bucur să te văd, Atif!
Ştiu cui trebuie să mulţumesc pentru noul peisaj... Atif.
Vor să-l omori pe Atif. Şi nu vor înceta să mă rănească până când o vei face.
Unde-l vei îngropa?
Nu putem, până nu-l văd, mai întâi, oamenii fratelui tău. Vor vrea dovada că-i mort.
Recunoaşte! N-avem nici cea mai vagă idee cine-i Bloom.
Ne ocupăm noi de cadavru.
Unde i-a găsit fratele tău pe fermecătorii ăştia doi?
Nu ştiu şi nu-mi pasă.
IDENTITY Sezonul 1, Episodul 6
= R OVE N = ww w.s ub ti tr ar i-t ea m.r o
= RO V EN = w ww. su bt it ra ri-te am. ro
=ROVEN= www.subtitrari-team.ro
Lăsaţi un mesaj, sun eu înapoi.
Bună! Ă... uite, e ă... 10:30 şi probabil că tu...
Ă, n-am idee ce faci, dar mă întrebam dac-ai vrea să ieşi la un pahar de seară.
Probabil că nu, dar ă..., nu-ţi face griji.
Pe bune, ă... scuze! Pa, pa!
"Pahar de seară"... tâmpito!
Opreşte maşina!
Fratele meu deţine acest garaj de rahat în Dalston şi vrea să-l vând cât de repede.
E ceva ce a uitat să menţioneze.
Haide... fratele tău s-a îmbogăţit băgând frica în oameni înfricoşători...
determinându-i să-i dea lui banii cu greu câştigaţi din droguri.
La ce te-ai aşteptat? Farse de şcoală primară?
Fratele meu e un monstru. Dar n-a fost mereu aşa.
- Şi? - Şi, acum, şi eu sunt o criminală.
Uciderea lui Atif era problema mea. Tu doar ai făcut treaba mea murdară.
- Mi-ai salvat viaţa, Adile. - A doua oară va fi mai uşor...
- Nu va exista o a doua oară. - De asta vreau şi eu să mă asigur.
Hai să lăsăm totul în urmă! Hai să mergem undeva, unde el nu ne va găsi niciodată!
Ok... când?
- Mâine! - Mâine?
Da! De ce nu?
Am nevoie de timp să mă gândesc la asta.
Tessa... pot verifica acea adresă din nou?
Argyle Cement Works la intersecţia A13 cu B54.
Un fel de groapă comună găsită de către cineva care-şi plimba câinele.
De ce e întotdeauna cineva care-şi plimbă nenorocitul de câine?
Dacă i-am interzice pe prietenii noştri blănoşi, am înjumătăţi rata criminalităţii.
Detectiv Åžef Superintendent Mary Bull, CID.
Avem patru cadavre Ã®n diferite stadii de descompunere.
Şi aveţi nevoie de ajutor pentru identificarea lor?
Avem nevoie de ajutorul tău, corect.
Pardon?
Ţi-ai creat ceva reputaţie din deturnarea cazurilor şi revendicarea succesului.
Păi, eşti sigură că vrei să mă implici?
Cinstit? Nu. Dar n-am destui oameni, aşa că...
Care-i problema ei?
- Vreo primă impresie asupra cauzei morţii? - Cum ar putea ajuta asta să-i identificăm?
În 9 cazuri din 10, identificarea se bazează pe victimologie.
Da, "Cum" duce la "De ce" care duce la "Cine".
O singură împuşcătură în cap, dar victima cea mai recentă a fost împuşcată în gât.
- Tentative de disimulare a identităţilor? - Da, amprentele au fost înlăturate.
Deci, e mai probabil să fie crima organizată, decât un criminal în serie.
'Neaţa! Dr Simon Crawford. Sunt patologul Ministerului de Interne.
Am dezgropat un al cincilea cadavru.
Este un cadavru în stare avansată de descompunere al unei femei...
şi sunt prezente şi oasele unui fetus.
În câte luni era? În mare? Va ajuta la identificare.
Pe ghicite, aş spune că era însărcinată cam în luna a şasea.
De acum înainte, va trebui să fim informaţi despre toate descoperirile criminalistice...
sau nu ne vom putea face treaba să vă ajutăm.
Bine, păi... ştim ce avem de făcut. Tatuaje, amprente dentare, fracturi vindecate...
toate şi fiecare în parte ne pot ajuta la identificarea lor.
ADN-ul nu va fi gata în mai puţin de 48 de ore...
dar, până atunci, cadavrul cel mai proaspăt va produce cele mai multe indicii.
Voi face câteva fotografii. Programul de refacere ne va da o idee despre cum arătau.
- Colaborează cu Dr Crawford. - Cum rămâne cu martorul ocular?
- Un loc neobişnuit să plimbi un câine. - Da, sunt de acord cu tine.
Nu ne dă numele, îi ia 12 ore să vină să anunţe, iar când vine e extrem de precis.
- Poate că-şi făcea curaj. - Precis, în ce sens?
Nu contează. Martorul ocular nu-i problema noastră.
Anthony are dreptate. Aici suntem doar o rotiţă într-o întreagă maşinărie.
Să nu uitaţi niciunul dintre voi asta!
Salut, Brendan!
- Salut, Brendan! Mă bucur să te văd! - Halit! Cum a fost acasă?
Nicăieri nu-i ca acasă. Dar mă bucur că m-am întors.
Ă... pot să vorbesc cu tine? Ne scuzi un minut?
- Sigur! - Merci!
Ai auzit ştirile?
Poliţia a dezgropat cadavrele la Argyle Cement Works.
- Cinci până acum şi continuă. - Ce?
Azi-noapte. Cine erau tipii ăia?
- Nu ştiu. - Cum adică, nu ştii?
- Kurzi. - Ce?
Fratele tău urăşte kurzii! Turci munteni, aşa le zice.
Nu la fel de mult cum urăşte pierderea puterii.
Cine sunt ei, Adile?
Sunt din Coaliţia Radicală Kurdă, bine?
Deci fratele tău finanţează CRK. Ei îi împrumută proprii soldaţi.
- Uniţi de bună voie şi nesiliţi de nimeni. - Când a fost nunta?
A trebuit să-i câştige de partea lui după ce a fost arestat. Dac-ar şti tata, ar exploda.
- Nazar începând cu droguri era destul de... - Ziceai kurzi, le ştii numele?
Am de a face cu ei pe cât de puţin este posibil.
Pentru ce toate întrebările astea, Brendan?
Locaţia era bine aleasă. Vecinătatea Tamisei produce umiditate în sol...
iar lutul e sărac în oxigen, ambele grăbind considerabil descompunerea.
Ei bine, acest bărbat... cu siguranţă nu-şi dorea să moară.
E un stimulator cardiac. Şi încă unul de calitate.
Cele permanente funcţionează cu o baterie cu litiu, corect?
Împachetată cu amplificatori de senzori şi sigilate într-o carcasă de titan.
Păi, trebuie să fie un număr serial pe undeva.
Dacă suntem vigilenţi, conştiincioşi şi atenţi la fiecare indiciu...
aceste victime ne vor spune cine-au fost.
Până aici, tot ceea ce au în comun este că erau numai persoane albe...
cu părul negru şi au murit, probabil, de cel mult un an.
Părul negru este întâlnit la oameni provenind din orice pătură rasială.
Da, dar conţinutul bogat în melanină sugerează apartenenţa la o etnie comună...
posibil sud-europeană.
Ce s-a întâmplat? Te-ai rătăcit pe M25?
Scuze.
Doi dintre ei au ceea par a fi răni cauzate prin împuşcare, vindecate.
Probabil nu erau tocmai stâlpii comunităţii.
Europa de Sus... are sens...
Ă... această amuletă a fost recuperată de la unul dintre cadavre.
Farmecul ochiului diavolului este înrădăcininat în superstiţiile turceşti.
Ideea este că privirea unor persoane are puterea de a face rău...
iar ochiul conferă protecţie.
Ochiul diavolului apare într-o duzină de culturi diferite.
Nu cu acest aspect. Nazar Boncugu este specific Turciei.
Este şi logo-ul principalei companii aeriene a lor.
- Te-ai aprins, Anthony. - Cu siguranţă.
Conţinutul stomacului celui mai prospăt cadavru conţine boabe de cafea şi de fistic.
Căutând pe Google aceste două ingrediente, apare delicatesa turcească kakuli menengic.
Sunt Adile Kamal.
Nu pot prelua apelul în acest moment, aşa că lăsaţi un mesaj după semnalul sonor.
Sunt Brendan. Trebuie să mă suni imediat ce asculţi asta. E vorba despre azi-noapte.
- Scuze, John... - Nu, e-n regulă.
Ce-ţi spune ţie "origine turcă" şi "criminali"?
- Îmi spune că ne grăbim cu concluziile. - Despre faptul că ar fi crime?
Despre faptul că toate victimele sunt turci.
Ai dreptate. E o presupunere. Aşa că trebuie să o testăm pe teren.
Hai să împrăştiem faţa chipeşului prin Green Lanes, să vedem dacă prinde.
Ar putea fi turc, ar putea locui în Green Lanes. Vorbeşti serios?
Uite ce, eu mă iau după instinct.
- Tu m-ai învăţat asta. - Corect.
Ce-am avea de pierdut, exceptând vreo două ore?
Ce s-a întâmplat? Ai un trecut acolo?
Cum îţi convine...
Nu, ai dreptate!
Ce-avem de pierdut?
După tine, tovarăşe!
Încercăm să-l identificăm pe acest om.
Avem nevoie de un nume.
Ştiţi pe cineva pe aici care ar putea să-l cunoască?
L-am mai văzut. E şofer.
- Şofer de taxi, adică? - Adică, şofer personal.
- Nu ştiu numele lui. - Şoferul cui?
Al unui om rău. În închisoare, acum, mulţumesc lui Dumnezeu.
Închisorile sunt pline de oameni răi. Care-i numele lui?
- L-am uitat. - L-ai uitat?
Ce-ai zice de impozitul pe venit? Eşti la zi cu el?
Dar cu regulamentele pentru incendii?
Cum ar pica o verificare de la amicul meu de la Direcţia de Sănătate şi Siguranţă Londra?
Nazar Kemal!
Şofează pentru sora lui, acum.
- Nazar...? - Kemal.
Kemal!
Îţi mulţumim pentru cooperare, dle.
Te-am mai văzut pe undeva.
A zis da. Merci, Martha! În regulă. Pa!
Ştiu vreo două feţe locale.
Ar trebui să fie în stare să ne dea încă o părere.
- Chiar ai un trecut pe aici, prin zonă? - O... da...
Sub acoperire, corect? Am primit ceea ce avem nevoie.
N-am identificat şoferul. Nu avem un nume.
- Nu-i nimeni aici. - Atunci, torn eu două băuturi.
Am păstrat ăsta aici... pentru zile negre.
Iar acum e beznă.
Pune cărţile pe masă, Anthony. Nici să nu te gândeşti să minţi.
Dacă mi se întâmplă ceva... Mi-am luat măsuri de siguranţă.
Nici nu mă aşteptam la altceva. Arată-mi!
Nu vreau să ajungi la puşcărie. Ei bine, de fapt, vreau.
Dar ai trage toată echipa după tine, iar asta n-ar fi corect faţă de Martha...
sau faţă de oricare dintre noi, să se ajungă la asta.
Nu, n-ar fi. Deci?
Deci, îţi dai demisia din poliţie şi nu mai iei niciodată contact cu vreunul dintre noi.
Mă şantajezi?
Eşti un criminal, iar locul tău e la puşcărie.
Îţi dau o şansă pe care nu o meriţi.
Da. Pe cine-am ucis, Anthony?
Mă întorc la maşină... acum.
Poliţistul sub acoperire care devine indigen. Ce stereotip!
Ştii, nu răspund prea bine la ameninţări, Anthony. Niciodată n-a răspuns bine.
- Tu ai creat această situaţie, nu eu. - Asta nu-i tocmai adevărat, nu-i aşa?
M-ai urmărit pe mine, când ar fi trebuit să fii acasă, jucându-te cu copiii.
N-a fost pierdere de vreme, după cum s-a dovedit.
Spunându-i soţiei că sunt ore suplimentare normale, bănuiesc.
Dar tu nu înţelegi... nu-i aşa?
Pentru că cei ca tine nu înţeleg niciodată.
Păi, dacă asta-nseamnă să mă cobor la nivelul tău, ignoranţa e o bucurie.
O, nu-mi spune! Nu ştiu ce-i constrângerea, ce-i eroismul, ce-i pericolul. Cum aş putea?
N-am pretins vreodată c-aş fi traficant de droguri. Eu sunt doar un funcţionar.
Un poliţist de două parale, completând formulare şi respectând regulile.
Ce compătimitor! Cât de plictisitor!
Anthony, cred că, în sfârşit, ajung să te cunosc.
Bun! Mi-am dat seama de tine din prima zi.
Nu eşti vreun nonconformist. Eşti doar un simplu criminal.
Iar pe prietena ta, micuţa bandită, n-o meriţi.
Dă-i drumul! Dă-i drumul, criminalule!
Nu-i nimic nou pentru tine.
Poţi confirma, pentru înregistrare că eşti Adile Kemal?
Da.
Poţi confirma şi faptul că eşti sora lui...
Eşti bine?
- Ea cine e? - Adile Kemal.
Vânzătorul tău din Green Lanes avea dreptate.
Cel mai proaspăt dintre cadavre o plimba cu maşina.
- L-a identinficat? - Nu încă.
Dar ar putea fi strâsă cu cureaua în alt fel.
Am identificat una dintre victime după numărul serial de la stimulatorul cardiac.
Omul de afaceri turc Erdal Licek, dat dispărut.
Licek a refuzat să plătească taxă de protecţie lui Nazar Kemal, fratele ei.
Nu s-a dovedit nimic, dar...
Unde-i Anthony?
Am parcurs în grabă dosarul fratelui tău deoarece, deocamdată, tu nu ai unul.
Asta e vină prin asociere, genul cel mai disperat posibil.
De copii, aţi fost trimişi să locuiţi cu un unchi, după moartea mamei tale.
iar tatăl tău a stat la răcoare pentru fraudă.
Un unchi care te-a violat, în mod repetat...
până când Nazar, la 11 ani, l-a înjunghiat mortal cu o pereche de foarfece.
Ţi-a lăsat asta un sentiment de datorie faţă de fratele tău?
Fratele meu se temea la fel de mult de unchiul meu ca şi mine.
Nu făcea discriminări.
Dar fratele tău ţi-a salvat viaţa.
Te-a scutit de ani de abuzuri. O legătură ca asta durează pentru totdeauna.
Da.
- Deci, când el spune sări, tu sari, corect? - Greşit!
Chiar trebuie să o spun în cuvinte? "Acuză-mi clienta sau dă-i drumul!"
Poţi identifica bărbatul decedat din acestă fotografie?
Aş vrea să te gândeşti cu mare atenţie înainte să răspunzi.
Atif.
Ia hârtie şi-un pix. Va fi nevoie să notezi asta.
În ciuda încarcerării de mai mult de un an, organizaţia lui Nazar Kemal controlează...
în continuare, cantităţi imense de heroină, venită în Europa din Afganistan.
Ca şi înainte de arestarea lui, heroina este purificată în fabrici secrete din Sivas...
provincie turcească, locul de baştină al lui Nazar...
înainte de a fi depozitată în Londra, care rămâne pilonul lui principal în Europa.
Nu am dovezi concrete pentru asta, nici adrese exacte, dar ce ştiu e că...
N. Kemal şi-a menţinut reţeaua şi prezenţa pe străzile din nordul Londrei...
prin demararea unei colaborări cu Coaliţia Radicală Kurdă, un grup rebel...
care luptă pentru autonomie în sud-estul Turciei.
Cred că miliţia CRK e responsabilă pentru cadavrele găsite la Argyle Cement Works.
Nu am identităţile niciunuia dintre cei doi bărbaţi, dar probabil sunt aici ilegal...
probabil, având o bază în sau lângă Green Lanes.
Să nu presupuneţi că toate victimele sunt traficanţi care-şi meritau soarta.
Unii dintre ei pot fi. Alţii s-au aflat, doar, în locul şi momentul nepotrivit.
Mulţumesc pentru ocazie, John Bloom
- Ce dracu' se întâmplă, Anthony? - Nu ştiu. M-a rugat, doar, să notez asta.
- De ce tu, dintre toţi? - Ştiu! Nici eu nu mi-am dat seama.
- O, eu cred că ştii, mai bine decât mine. - Ce?
Părea că s-a încins ceva între voi doi, în această dimineaţă.
- Evident, are o grămadă pe cap. - De unde ştie de toate astea?
Zicea că a dat peste nişte vechi contacte de când era sub acoperire.
Chiar aşa? Când, mai exact?
Uite, dac-a plecat, e din cauză că a vrut să plece.
- Trebuie să respectăm asta. - Ei bine, eu nu respect asta!
Eu vreau o explicaţie!
A zis că nu ţi-a spus faţă în faţă pentru că ştia că vei încerca să-l convingi...
şi nu-şi dorea deranjul.
A spus el asta?
Au... au găsit alte morminte... încă şapte cadavre.
- E adevărat că Bloom a plecat? - Da, e adevărat, Jose.
Dar să încercăm să ne concentrăm, bine? Acum, avem 12 cadavre de identificat.
Lăsaţi un mesaj, sun eu înapoi.
Eu sunt. Să mă suni, laşule! Îmi datorezi o nenorocită de explicaţie.
Adică, mai presus de toate, această informaţie e complet inutilă fără lămuriri.
Ştii, orice ai fi decis, chiar nu văd de ce aş petrece următoarele două săptămâni...
decodând nenorocita ta de scuză aforistică pentru o scrisoare de demisie, de fapt.
Şi acum, ne întoarcem la ştirea zilei:
Argyle Cement Works, unde poliţia a descoperit cadavrele a 12 oameni...
Toţi aceşti morţi... Nu pot să cred că Nazar era responsabil!
Haide, Papa! Cum a fost zborul?
- Zborul? - Da.
Cum ai călătorit? Clasa I? Clasa a II-a?
Cine crezi tu că plăteşte pentru biletul ăla de clasa I?
Ce a făcut ca mizeria să devină aşa ceva?
- Uite, nu sunt naiv... - Eşti foarte naiv, Papa!
- Şi te iubesc pentru asta. - Ce vrei să spui?
Ştiai ce făcea fratele tău?
Spun că... am ales să nu ştiu.
Întotdeauna mi-am dorit să devină avocat.
Avea creier pentru asta, dar n-am fost alături de el.
O, Papa!
Mă scuzaţi!
M-au luat pentru interogatoriu... despre Atif.
Mâine vine devreme.
Ei bine, asta-i profund.
- Ceva nu e bine. - Tot timpul ceva nu-i bine.
Vreau să-l urmăreşti după ce pleacă.
- Bine. Nicio problemă. - Bun.
Răspunsul e da. Dacă oferta mai e valabilă.
- Brendan... - S-au înmuiat genunchii?
- Niciodată. - Atunci?
Atunci... vrei să fugi... sau vrei să scapi?
Pentru că nu sunt povara nimănui.
Îl ştiu pe tipul ăsta... ne poate scoate la noapte.
O barcă pe care nu o poate urmări nimeni... autorităţile, nimeni, nici măcar Nazar.
Ştii ce înseamnă asta? Nu e cale de întoarcere.
Niciun contact... niciodată!
Dă-mi telefonul tău!
E urmărit.
Mobilul lui Adile Kemal tocmai a dispărut la intersecţia Green Lanes cu Nelson Road.
- Închis? - Nu. Aş fi văzut dacă era închis. Distrus!
Unde se duce de nu vrea să vedem şi noi?
Poliţia a descoperit astăzi cadavrele a 12 oameni într-o groapă comună.
Cel puţin trei dintre cadavre au fost identificate.
Poliţia nu se pronunţă asupra motivelor crimelor.
Ce ascundeţi de noi?
Spuneţi-ne adevărul!
Nu vă mai ascundeţi dincolo de ziduri!
Cum pot să dispară 12 oameni iar poliţia să nu ştie nimic?
Pentru clarificare, înainte să putem investiga o infracţiune, trebuie raportată!
Noi vrem adevărul! Sunt numai minciuni şi scuze!
Vă rugăm, ţinem această conferinţă de presă în public ca fiecare să se facă auzit...
De ce-aţi venit aici? Să daţi bine la televizor?
Nu mai minţiţi! Ce ascundeţi de noi?
Am lansat acum o investigaţie amănunţită, multi-departamentală şi în această notă...
voi preda Detectivului Superintendent Martha Lawson, de la Unitatea Identity.
Spuneţi-ne adevărul!
Ştiu că ar putea suna ca şi cum... alergăm să prindem orbul ca să-i scoatem ochii...
dar da, avem nevoie să ajungem în mijlocul comunităţii...
oricât de sfidător ar putea suna...
avem nevoie de ajutorul şi curajul fiecăruia dintre voi, dacă vrem să reuşim...
să-i identificăm pe cei morţi şi să-i arestăm pe cei responsabili.
Nu putem aduce înapoi acele victime, dar putem face ceva pentru ele.
Le putem da înapoi identităţile...
numele pe care părinţii lor le-au ales pentru ei înainte ca viaţa să le fie luată.
Prostii!
Eu nu o cred pe acestă femeie!
E proastă!
- Bună! - Bună!
Uite, cinstit, nu încerc să te conving să te răzgândeşti.
- Dar îţi datorez o explicaţie? - Nu. Nu e vorba de mine.
Nu-mi datorezi nimic. E vorba de a face ce este mai bine pentru tine.
- Asta fac. - Dar nu îmi vei spune despre ce-i vorba.
Ştii, aş zice o ocazie rară şi profitabilă pentru cineva cu caracter şi nervi de oţel.
Spionaj industrial la cel mai înalt nivel, poate.
Dar asta ar însemna să părăseşti poliţia, iar asta te deranjează.
- Nu sunt unul şi acelaşi cu munca mea. - Rahat!
În ciuda faptului că ţi-ai petrecut ultimii 15 ani pretinzând că eşti altcineva...
eşti la fel de poliţist ca oricare dintre noi.
Poate chiar mai mult. Şi ştii de ce? Pentru că te pricepi.
Indiferent ce-ai spune, te pricepi şi savurezi asta.
Ştiu că savurezi. Te-am văzut.
Ştii, ă... arată exact ca la mine acasă.
N-am de unde să ştiu. N-am fost niciodată la tine acasă.
N-ai pierdut mare lucru.
Eşti deprimată.
O, taci!
Nu, ai nevoie de altceva. Îmi pare rău.
Ce adică? O preocupare? Care sunt preocupările tale, John?
Punct lovit.
Deci... cine e ea?
Nu-i nimic rău să-mi spui acum, nu-i aşa?
- O iubeşti? - Trebuie să plec.
- Te iubeşte? - Martha...
Pentru că, dacă iubeşti pe cineva...
dacă iubeşti pe cineva, îl laşi să fie el însuşi...
îl laşi să facă ceea ce-i place... lucruri la care se pricepe cu adevărat.
Dacă nu poţi sau nu o faci, ceva... ceva e putred...
şi nu va merge, oricum, niciodată.
Poate...
Merci... pentru asta.
Pleacă! Dă telefon!
Da, pleacă.
Scuzaţi, doamnă, trebuie să fi greşit uşa.
Nicio problemă.
Da, Martha?
Brendan!
Mar...! La dracu'!
E vina mea.
- Trebuie să mă fi urmărit până aici. - Cine?
- Oamenii lui Nazar. - Tipii din miliţia kurdă?
- Te-au urmărit de unde? - Nu contează. Trebuie să tragem împreună.
- Tu eşti motivul pentru care s-a întâmplat! - Pot să repar, dar am nevoie de ajutor.
Poţi să te duci la comisia disciplinară şi, în general, să mă răstigneşti mai târziu.
Contează pe asta.
Mai întâi, trebuie să identificăm maşina cu care au luat-o.
- O pun pe Tessa. - Ce dracu' se-ntâmplă între voi doi?
Nimic.
Ajutaţi-mă! Cineva! Ajutor!
Am ceva... sau mai degrabă nu am.
Urmează să apară pe ecran acum.
Dubiţa dispare pur şi simplu într-o gaură neagră.
Acum o vedeţi... acum nu.
Ai luat-o pe o altă rută? S-au întors?
Am imagini de pe fiecare drum care pleacă din acea intersecţie.
Singurul de pe care nu am e o fundătură.
Au făcut schimb de maşini, au lăsat dubiţa acolo.
Verific dacă avem acoperire de la satelit.
Bine, să-i dăm drumul!
Dubiţa e goală.
Fratele meu deţine acest garaj de rahat în Dalston...
pe care vrea să-l vând cât mai repede.
Bloom! Bloom! Unde se duce?
Sunt ofiţer de poliţie, tâmpitule!
- N-am găsit niciun act asupra ta. - E în sacou.
Oricum, sunt mai interesat să discutăm despre Brendan Shea.
- Nu ştiu niciun Brendan Shea. - Mi-era teamă că vei spune asta.
Haide, era la locuinţa ta cam cu 10 minute înaintea noastră...
iar când a plecat, păreai cam supărată. Ţi-am ajutat memoria?
- John? - John... Original...
Presupun că mai bine am afla dacă e, într-adevăr, poliţistă.
- Ai întârziat două ore! - Uite, încă nu sunt gata.
- Înţeleg... - Nu, nu înţelegi!
- Kurzii aceia... trebuie să-i găsesc iar. - De ce? Îi va lua poliţia!
Păi, vreau să termin asta chiar eu.
Dintr-o dată eşti criminal? Eşti, Brendan?
Se potriveşte cu noua costumaţie?
Pentru că nici asta nu o găsesc foarte convingătoare.
Nu?
Cu cine plutesc către apus, de fapt?
Am fost pe internet...
Se pare că eşti cine spui că eşti. Detectiv Superintendent.
- Sper că-ţi oferă o pauză de gândire. - O, sigur!
Îmi dă de gândit o grămadă.
Cum ar fi: e Brendan Shea informator?
Şi, dacă da, de când?
E el motivul pentru care fiul meu va muri în închisoare?
John Bloom e doar un bărbat care cumpără locuinţa de la mine.
Nu mă ocup de informatori. Şi nu ştiu niciun Brendan Shea.
Câtă loialitate! Trebui să-ţi fi oferit aur.
Dar, iarăşi, cu toţii ştim că e cam fustangiu.
Ai primit mai mult decât informaţii de la el, Martha?
Te-ai ataşat de el?
Pentru că, dacă aşa e... trebuie să ştiu.
De ce trebuie să ştiu?
Pentru că el... cum ziceţi voi?
se vede tot timpul cu singura mea fiică.
Au făcut deja doi ani, acum.
Mi-ai spus că fratele tău are un garaj în Dalston.
Un garaj mai altfel...
- Am nevoie de adresă. - De ce?
Pentru că oamenii aceia doi vor ucide o fiinţă bună, inocentă.
Cum o cheamă?
Dă-mi adresa! Mă întorc aici în două ore. Trebuie să ai încredere în mine.
- Trebuie să am încredere în tine? - Spune-mi unde e!
- Cum o cheamă? - E o prietenă, bine?
- E doar o prietenă! - Sigur că e!
- Acolo te duci ziua? - Haide, ai văzut locul ăla!
Ştii prin ce va trece înainte să moară!
Două ore... şi sunt al tău pentru totdeauna...
la bine şi la rău, jur!
Prietenul tău a zis că nu poate să aştepte.
Prietenul meu va face ce i se spune. Îmi e dator.
La bine şi la rău.
Cred că Martha e ţinută într-un garaj pe Myers Road nr. 43, NW16.
Asigură-te că intră mai întâi cei înarmaţi. Tipii ăştia nu glumesc.
Ştii ce e interesant la victimele rechinilor?
De multe ori îşi provoacă moartea cu mult înainte să întâlnească rechinul.
O crestătură sau o tăietură e tot ceea ce-i nevoie.
Un picior frecat de o piatră. Ceva atât de neînsemnat că poate nici nu simţi.
Dar rechinul înoată, deja, la adâncime...
atras de acea dâră subţire de sânge.
Tu sângerai deja, nu-i aşa, Martha?
Sătulă...
la pământ...
cu inima frântă.
Ai abandonat lupta cu mult înainte să venim la uşa ta.
Te-ai şi gândit cum...
Pilule...
lame de ras...
fierul de călcat.
Haide! Haide! Haide!
Poliţia înarmată! Rămâi pe loc!
Aruncă arma!
Liber!
Martha!
Unde-i Martha?
Unde e?
- E bine? - E bine. Sângele acela nu-i al ei.
De unde-ai ştiut de locul acesta?
- Perioada sub acoperire, corect? - Da.
Eşti bine?
Bătrânul! Care-i starea lui?
Nu trebuia să fii undeva, Brendan?
Nu-ţi schimba planurile din cauza mea, bine?
Voi supravieţui.
Pentru John Bloom îmi fac griji.
Ştii, cred că a fost victima unui hoţ de identitate.
Sărmanul...
Prietenii lui ştiau că ceva nu-i în regulă, dar el nu le-a spus nimic.
- Tâmpitul! - Da.
Da.
Îmi va fi dor de el, totuşi.
Era un tip de treabă.
Era un pic măgar câteodată... dar era un tip de treabă.
Şi, ştii, era bun la serviciu.
Am spus deja asta?
- Doamne, Martha, eşti bine? - Da.
O, tocmai mi-am dat seama că n-a rămas nimeni la birou.
Păi, sper că e încuiat.
Ciudaţii ăia de la personal ar fi gata să ucidă pentru plasmele tale.
Îmi pare rău!
Tatăl meu are dreptate în ceea ce te priveşte.
Ei să-i spui...
Nu mă dau bătută fără luptă!
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com