Bravo !
Bravo, Manny. Bravo !
Când am auzit că Manny vrea să facă scrimă,
mi-am zis: "Sigur. Un copil necoordonat e o armă mortală..."
"Cât de prost ar putea merge ?"
Da !
Acum ce părere ai ?
Sunt mândru de micuţul nostru Zorro.
L-am învăţat şi eu câte ceva,
dar puştiul are talent.
Îl are în sânge.
Tatăl lui a fost un maestru al sabiei.
Era un adevărat artist.
Felul în care-şi mânuia sabia...
Era uimitor.
Ştii, momentul ăsta frumos pe care-l am cu fiul tău...
Îl... cam strici.
Scuze.
Ştiai că scrima datează din secolul 12 ?
Ştii ce e mai "tocilăresc" decât scrima ?
Să ştii când s-a inventat.
Eu nu te cred tocilară, Alex.
Taci, cretinule.
El e băiatul meu !
Ţi-ar fi mai uşor dacă te-am suspenda de o macara ?
Orice maimuţă poate înregistra un film în casă.
Eu mă mândresc că pot înregistra filmuleţe de casă.
Da, Cameron. Dar tu mereu iei lucrurile prea în serios.
Ba nu.
- Ziua de naştere a nepotului tău. - Nu joci corect.
Ai adus o maşină de făcut vânt.
- Să fiu cinstit, viziunea mea... - Cameron, ai adus o maşină de făcut vânt.
Cine pune roţi la pătuţ ?
Tigrul meu ! Tigrul meu !
Da !
Scuze, scuze.
E-n regulă.
Nu ! Nu, nu, nu, nu, nu ! Mi-a murit telefonul !
Nu-i mare scofală.
Probabil bateria a rămas fără energie statică.
Ce ?
O poÅ£i reÃ®ncÄƒrca cu energie staticÄƒ.
Trebuie doar s-o Å£i-o freci de pÄƒr.
Da !
Obişnuiam să-mi vizitez prietenii, şi vedeam trofeele copiilor lor.
Şi îmi dădea o stare ciudată.
Pentru că în casa mea nu am avut niciodată un trofeu.
Până la ăsta.
Putem schimba locurile ?
Cam, se holbează oamenii.
Ştiu că nu te interesează,
dar e destul de plăcut să ai un copil în casă,
care se pricepe de minune la un anumit lucru, înţelegi la ce mă refer ?
Copiii noştri sunt grozavi.
Sunt cei mai grozavi.
Suntem binecuvântaţi.
Chiar suntem. Dar...
Oare se pricep ei de minune la ceva ?
Trebuie să mă gândesc la asta.
Alex se descurcă grozav la orice lucru pe care-l încearcă,
o să-şi găsească ea specialitatea.
Cu siguranţă.
Iar Haley, e...
Haley e frumoasă.
Dumnezeule, e superbă.
- Superbă fată. - Vreau să zic...
că ea ar putea întâlni pe cineva foarte priceput.
Aşa e.
Şi a mai rămas Luke.
Nu ne punem speranţa în el.
Da...
O FAMILIE MODERNĂ Episodul 7
Traducerea şi adaptarea Soryn-EL
Bravo ! Da !
Haideţi să-l aplaudăm pe învingătorul nostru,
Manny Delgado !
Bravo ! Bravo !
Manny avansează în campionat,
unde va concura împotriva lui Caroline Markum.
Ne vedem aici la 16:30.
Bravo !
Vino aici frumosule, sunt foarte mândră de tine.
Ce a zis şi ea.
Asta contează mai mult pentru tata, decât pentru Manny.
Da, e şansa lui să fie tatăl unui campion.
Mă rog, a doua şansă.
Ştim cu toţii cum a fost prima dată.
Am spus ceva greşit ?
Nu.
Sunt foarte fericit pentru Manny, asta-i tot.
Nu mereu e vorba despre Claire. Doamne.
Vreau să vă mulţumesc pentru că aţi venit să-l încurajaţi.
Sunteţi cei mai tari.
De ce, Claire ?!
Vino aici, dragă.
Pe bune ?
Ţi-a luat ceva timp.
A adormit de 20 de minute.
Dar mi-a luat ceva timp să mă furişez afară fără s-o trezesc.
Ca prima dată când ai rămas aici peste noapte.
Aveam o întâlnire.
În fine, hai să vedem ce te frământă.
Cere-i problema între tine şi sora ta ?
Nu e nicio problemă.
Sau asta are de-a face cu...
patinajul ?
Când Mitchell şi Claire erau copii...
Nu interesează pe nimeni.
Lasă-mă să termin. Mersi.
- Când Mitchell avea 10 ani... - 11.
... şi Claire avea 13 ani, făceau dansuri pe gheaţă.
Patinaj artistic.
Pentru numele lui Dumnezeu, spun eu povestea.
Da, făceam o bună echipa cu sora mea.
Ne numeam "Foc şi frumuseţe".
Eu eram "focul", pentru că eram roşcat.
Şi Claire era "frumoasa",
pentru că nu era frumoasă şi era ironic.
Iar Mitchell e încă supărat
deoarece Claire a ieşit din echipă înainte de nu ştiu ce confruntare.
"Confruntare" ?
Campionatul Regional pentru persoane sub 13 ani.
Era Oraşul de Smarald la finalul potecii de cărămidă galbenă.
Bravo. Ai reuşit.
Ce ?
Ai făcut ca patinajul artistic să pară mai gay decât e.
Văzându-l pe tatăl tău fiind aşa mândru de Manny
nu ţi-a stârnit niciun resentiment ?
Bine.
Bine, mereu faci aşa.
În loc să dai frâu liber sentimentelor, le ţii în tine,
iar apoi le eliberezi în moduri dureroase.
Bine, ştii ceva...
Da, în regulă.
Ascultă, e posibil să mai am resentimente,
dar asta e... stânjenitor şi meschin
şi nu îmi stă bine.
E la fel ca şi cum tu ai purta galben.
Dar îţi place tricoul meu galben.
Te face să pari ca un soare.
Gata, ai început să răneşti.
Acum ştii de ce am plecat devreme în dimineaţa aia.
Ştiam eu că nu aveai nicio întâlnire !
Ştiam eu !
Cred că telefonul e stricat.
Îl frec de cap de vreo oră.
Ce ?
Alex.
Eşti aşa o tocilară...
Cel puţin eu nu m-am ales cu un loc chel.
Dumnezeule ! Mamă !
Alex, nu fi răutăcioasă.
Haley, nu mai fii aşa credulă.
Ce sentiment plăcut, amice.
Chiar e un sentiment plăcut.
- Ce faceţi, băieţi. - Suntem în căutarea perfecţiunii.
Am făcut o listă cu se se pricepe el... Baseball-ul !
- Îmi place. - Ştiu.
O să ne ia doar 10.000 de ore să atingem perfecţiunea.
Deja ai... Câte ore ai jucat baseball ?
Am jucat un sezon.
Cât înseamnă asta ? 6.000 de ore ?
Acum înţeleg de ce nu se pricepe la mate.
Desigur că vreau ca Luke să aibe succes.
Dar nu cred că trebuie să fii forţat de părinţi.
Cred că trebuie să ai încredere
că o să-şi găsească singur calea.
Dar Luke deja este cel mai bun la ceva...
Să-mi fie fiu.
Nu a sunat aşa nasol în mintea mea.
Am un sentiment bun în legătură cu asta.
Ăsta va fi sportul tău.
Anul trecut ai spus că baschetul e.
Am spus multe lucruri pe care mi-aş dori să le retrag,
dar nu pot.
Dar pot să fiu tatăl de care ai nevoie,
să te ajute să devii un maestru.
Vrei să fii un maestru ?
Bănuiesc.
Ăsta-i băiatul meu ! Bine.
Călătoria noastră de 10.000 de ore
începe cu o simplă aruncare.
Am încredere în băiatul meu !
N-o să te las baltă.
Hai ! Rupe mănuşa !
E bine. E un început bun.
Bine...
odihneşte-ţi tunul până aduc mingea, bine ?
Bine.
Încearcă să loveşti aici.
Ar fi trebuit să-mi pun ventuze.
Să nu mai alunec.
Ai marcat !
Asta a nimerit chiar aici, amice.
Bine.
O primă oră foarte, foarte, foarte bună.
Aruncă-mi mănuşa. O s-o dau cu puţin... ulei.
Da...
Bunico, îţi spun că a fost nemaipomenit.
Nici nu ai idee, a fost mai bun decât tatăl lui. Trebuie să închid că a venit Jay. Pa.
Totul e bine ?
Da, îi spuneam bunicii
cât de bine s-a descurcat Manny azi.
Şi de ce erai aşa agresivă ?
Prostuţule, am vorbit calm.
Încep să-nţeleg de ce sunt aşa multe conflicte în ţara ta.
Fii atentă.
"MANNY E CEL MAI TARE !" Jay !
Jay adoră să facă tricouri pentru ocazii speciale.
Hai, iubitule. Arată-le.
Cu ani în urmă, nepoata mea, Haley, a alergat 8 km.
Aşa că am făcut câteva tricouri.
"COMETA HALEY" E distractiv.
- Îmi place când eşti mândru de Manny. - N-o să te mint.
Văzându-l cum îi face bucăţele pe ceilalţi,
mi-a... pătruns în inimă.
Mulţumesc, iubitule.
Scuze că vă întrerup.
E-n regulă, fiule.
Campionule, am ceva pentru tine.
Şi eu am ceva pentru tine.
Poftim.
Nu mai am nevoie de ea.
Dar mai e finala.
Mă retrag.
Stai ! Nu te poţi retrage.
Dar nu mai e amuzant.
Probabil eşti doar emoţionat.
Haide, o să fie bine.
Dacă el nu mai vrea, e decizia lui.
E pe naiba !
N-ar trebui să facă nimic care-l emoţionează.
Iubire, eu te susţin.
Nu sunt emoţionat. Dar nu vreau să mă lupt cu o fată.
Ce ?
Mi-aş păta onoarea dacă aş bate o femeie.
De ce ? Pentru că bărbaţii sunt mereu superiori femeilor ?
Eşti aşa superior de nici nu-ţi poţi termina fraza ?
Amice.
Manny, mereu te-ai numit un iubitor al femeilor.
Dacă nu concurezi contra acestei fete,
îmi demonstrezi mie şi tuturor femeilor
că nu ai pic de respect pentru noi.
Îmi pare rău.
Bine.
Ia-ţi sabia şi luptă-te cu fata asta precum un taur !
Bine.
- Nu te pot auzi ! - Bine !
Nu te aud !
Doar atât de tare pot ţipa.
Ce-ţi trebuie pentru a fi un vânzător de succes ?
Nu e niciun secret.
Trebuie doar să urmezi ghidul de bază al vânzătorilor...
Să fii mereu amabil.
Să nu uiţi niciodată,
mereu trebuie să vii cu idei interesante.
De multe ori, oamenii pun la îndoială sinceritatea agenţilor imobiliari.
Take umbrage.
Cei care încalcă regulile o vor face...
La naiba...
Asta e cea mai frumoasă cameră,
deşi "frumoasă" e puţin spus pentru această minunăţie.
Tabloul urât nu-l includem.
Mie îmi place.
Şi mie. E chiar frumos.
Toate astea sunt făcute la comandă.
Şi intră foarte multă lumină naturală,
e minunat.
Trebuie s-o vând ? Da.
Mi-am făcut griji ? Nu.
De ce ? Pentru că.
De ce ?
Pentru că eu nu vând nimic care nu-mi place.
Şi când mie-mi place, şi ţie-ţi place.
Aş putea vinde o haină de blană unui eschimos.
Phil, îmi pare rău. Chiar e o casă frumoasă.
Dar nu sunt sigură că e potrivită pentru copii,
noi avem 2 copii mici.
Scările astea...
- Tată, locul ăsta e super. - Nu acum, Luke.
Ai văzut curtea din spate ?
Ai loc să faci 10 case în copac.
Şi dormitorul are o fereastră pe tavan.
Mi-aş fi dorit să locuim noi aici.
Eu îmi doresc să te întorci în curte...
Vorbeşti serios ?
Cu siguranţă.
Casa noastră e nasoală în comparaţie cu asta.
Chiar e.
Aici erai.
Mă duc să mă schimb, apoi plecăm la meciul lui Manny.
Tata nu vrea să merg.
Ce ? De ce ?
Ştii cum ziceai că fiul nostru e un nătăfleţ ?
Nu am spus-o chiar aşa.
Se pare că are un talent natural.
La ce ?
La vânzări.
Ciuliţi urechile, titani ai afacerilor imobiliare.
Cu tine vorbeam, Sandy Brewster,
Skip Woosnum, J.J. McCubbin.
Auziţi paşii ?
Este Luke Dunphy,
şi o să vă fure lăpticul.
E uimitor.
- Nu-i aşa ? - Incredibil.
Cumpărătoarea se întoarce într-o oră cu soţul ei,
şi am nevoie de el.
Ascultă-mă bine, copilul ăla e un geniu.
Aici erai uriaşule !
De ce ţii iPod-ul în gură ?
Îl încarc.
Alex.
Alex !
Sub nicio formă,
- nu vrei să rezolvi problema cu sora ta ? - Nu.
Bine. E familia ta. Respect asta.
Dar să ştii că e dificil pentru oamenii care te iubesc.
- Cam, nu mai dramatiza. - Noi simţim tensiunea.
Auzim cuvintele care taie precum cuţitul.
Bună, băieţi. Am adus portocale feliate.
Ştii ceva ? Nu pot să mă abţin.
Claire, Mitchel are resentimente faţă de tine
pentru că ai părăsit echipa de patinaj artistic când eraţi mici.
Doamnelor, veniţi înăuntru cu mine.
Rezolvaţi problema.
Haideţi.
Mersi, Cam.
Vorbeşte serios ?
Din cauza asta erai aşa nesuferit în dimineaţa asta ?
Nu. Bine, da !
Se pare că mai sunt puţin supărat.
Mi-ai furat momentul, Claire.
Da, acum 21 de ani.
Pentru tine nu contează,
pentru că ai avut momentele tale.
Ai fost majoretă şi ai jucat în piesele de teatru ale liceului.
Te-ai sărutat cu un fundaş şi...
Fii serios. Şi tu te-ai sărutat cu el.
Da, dar noi a trebuit s-o ţinem secret.
Nu trebuia să renunţi. Ai fost egoistă.
Vrei să ştii de ce am renunţat ?
Ca să te protejez.
De ce ? Glorie ? Faimă ?
- Fii serios ! - Conferinţe de presă ?
Eram mai mare ca tine.
Eram mai mare şi mi-a fost teamă că nu vei putea să mă ridici.
La antrenamente, mereu mă scăpai,
- şi nu voiam să te umileşti... - Te-am scăpat de două ori.
- În faţa tuturor. - De trei ori.
Mereu mă scăpai.
Haide.
Nu poţi să mă ierţi şi să treci peste ?
Desigur... Da.
Îmi pare rău.
Probabil pentru tine e o chestie măruntă, nu ?
E puţin prostesc,
dar toţi avem chestiile noastre, nu ?
Sunt bucuroasă că ai...
trecut peste.
Încerci să mă ridici ? Lasă-mă jos.
- Eşti deja. - Încercai să mă ridici !
Concentrează-te şi arată-ţi furia.
Cine-i cel mai tare ?
Eu !
Cine-i cel mai curajos ?
Eu sunt.
Cine-i cel mai rău ?
Puteţi pune toate întrebările acum
ca să nu îmi ridic mereu asta ?
Du-te.
Fă-o praf !
- Eşti pregătită ? - Da.
Bine, fă-l praf ! Baftă !
Scuzaţi-mă, e locul ocupat ?
- Nu, stai jos. - Mersi.
Manny e al vostru ?
Da.
E foarte bun. L-am văzut mai devreme.
Mulţumesc.
Ea e fetiţa ta ?
Caroline ? Nu.
Din păcate, părinţii ei au murit.
Sunt infirmiera ei de la spitalul de copii.
Dar toţi pacienţii îmi sunt ca o familie.
Se pare că băieţii noştri se distrează.
Da.
Pot să vorbesc despre mobilier şi despre iluminare,
până vin proprietarii acasă.
Dar nimic nu se compară cu sunetul ăla.
Te simţi bine ?
N-are nimic.
Piciorul meu ! Cred că l-am scrântit !
Nu are nimic.
Ce s-a întâmplat ?
Podelele astea proaste. Sunt prea alunecoase.
Dar sunt şi moi ca nişte perne.
E ca gheaţa.
Hai să nu dăm vina pe podea.
Nu trebuia să alergi.
Am văzut o fantomă.
Fa... Fantomă ?
Salut, sunt Phil Dunphy.
Bine...
Eu am fost.
Parcă ar fi un încălţător de pantofi.
Ar fi mai bine să ne descălţăm
pentru partea asta de tur.
Urmaţi-mă.
E micuţul nostru miracol.
Aş fi vrut ca tatăl ei
să se fi putut întoarce din Afganistan ca s-o vadă.
Au venit şi majoretele noastre.
Aici sunt.
Doamne, trebuie să-l oprim.
Poate reuşesc să declanşez alarma de incendiu.
Fără milă !
Arată-mi ce poţi, umflatule !
Sunt bucuros că tata e mândru de Manny.
Doar că...
Ar fi fost frumos să-l vedem şi mândru de noi.
Şi prin "noi", mă refer la mine.
Şi tu chiar crezi că prin patinaj artistic,
tata ar fi mândru de tine ?
Mitchell, ştiu sigur că cel mai mândru moment al tatei
a fost când ţi-ai dat jos uniforma aia roşie.
Nu e raţional.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că sunt ca un ghimpe în coastă.
Mereu m-am simţit vinovată pentru că am renunţat.
Ştiu cât de mult îţi plăcea patinajul.
De fapt... niciodată nu mi-a plăcut.
Ce ?
În regulă.
O să sune puţin gay.
Dar când patinam împreună.
Nu erai sora mai mare răutăcioasă
şi eu nu eram fătălăul de frate mai mic.
Eram o echipă.
Şi să recunoaştem...
În ultimii ani ne-am cam distanţat,
iar la divorţul părinţilor noştri,
fiecare a ales pe altcineva şi eu...
Mi-e dor să fac parte din echipa ta.
Chestia asta...
a sunat cam gay.
Aşa mai merge.
Claire, unde te duci ?
Claire ?
Nu se poate !
Ridică-te.
Pe bune ?
Să nu mă scapi.
Ia-o de aici că o pierzi.
Cineva trebuie să oprească jocul.
Foarte bine, Mitchell.
Putem să vă invităm la o îngheţată ?
Nu putem.
Are diabet.
Bineînţeles că are.
Hai să plecăm.
Să băgăm chestia asta în portbagaj.
Nu mă pot decide dacă sunt mândru sau îngrozit.
Dar acum ?
Le spunem copiilor noştri că nu contează dacă câştigi sau pierzi,
dar hai să fim cinstiţi.
Te simţi minunat când câştigi.
Nu e nimic mai presus de acel sentiment.
Cred că toţi părinţii îşi doresc asta pentru copiii lor.
Poate că ne dorim asta şi pentru noi.
Amice !
Uneori ne străduim prea mult.
Şi asta conduce la multe resentimente şi stări de vinovăţie.
Da !
Deci, cât de mult înseamnă prea mult ?
Uite la ce m-am gândit eu.
Vinovăţia trece.
Câştigul e pentru totdeauna.
Eşti supărat, nu ?
Nu sunt.
- Ba da. - Ba nu.
Eşti puţin gelos.
Mă bucur pentru voi.
Bine. Hai s-o facem.
Stai acolo.
- Pe bune ? - Da.
Sincronizarea: Soryn-EL
- Te simţi mai bine ? - Da.
Acum ridică-mă tu.
Ce ?
Vorbeşti serios ?
Cam ! Nu !