Din episoadele anterioare...
Am rezervat o cameră la motel
şi nu vreau să fiu singur diseară.
Nici eu.
Aventurile devin serioase.
Dacă te-ar călca un autobuz,
chiar mi-ai lipsi.
Faci duş singur diseară.
Te iubesc. Poftim. Am spus-o.
O fostă iubită...
Stai. Ce vrei să faci ?
Îţi arăt că sunt alături de tine.
Să spunem doar că a fost recunoscător,
foarte recunoscător.
... a scăpat de sub control.
Eşti concediată.
Şi când o crimă a fost comisă,
un vecin a devenit suspect.
Toată lumea crede că sunt perversul care a atacat-o pe Julie.
În caz că intră cineva peste tine şi încearcă să-ţi facă rău,
ştii unde ţinem arma eu şi tatăl tău ?
Dar era o victimă...
Ce a fost în capul tău ? Să te vezi cu un bărbat însurat ?
... care avea secrete.
Bună, Julie. Mi-e dor de tine.
Stă în firea noastră să-i judecăm pe oamenii din jurul nostru.
Judecăm felul în care se îmbracă străinii,
modul în care vecinii noştri îşi îngrijesc peluzele
şi felul în care prietenii noştri se comportă în public.
Da,
obişnuim să judecăm tot timpul
fără să ne gândim vreodată că într-o bună zi
putem fi judecaţi
chiar noi înşine.
Fetelor, ce faceţi ? Pentru numele lui Dumnezeu.
Mâna mea.
Ce ţi-am spus eu ţie despre datul de-a dura pe scări ?
Să nu folosesc valiza cea bună ?
Pe lângă asta. Să n-o faci deloc.
Dar ce ar trebui să facem ?
Nu ne mai dai voie să ne jucăm pe acoperiş.
Rahat ! BunÄƒ, Laura.
Ce s-a Ã®ntÃ¢mplat ?
Nu îţi face griji. Se simte bine.
Toantele astea două s-au hotărât să se dea de-a dura pe scări.
De ce le-ai permis să facă asta ?
Nu da vina pe mine. Nici măcar nu eram în cameră.
Le-ai lăsat pe fete nesupravegheate ?
Se jucau.
Nu pot sta cu ochii pe ele în fiecare secundă.
De ce nu ?
Am avut grijă de Juanita cât a fost la mine
şi s-a întors acasă fără nicio zgârietură.
Doar pentru că este rezistentă.
Scumpo, fă chestia aia când te dai de perete.
Uită-te. Este amuzant.
Eşti destul de calmă, având în vedere că neglijenţa ta aproape mi-a omorât fiica.
Trebuie să-ţi spun, Laura.
Ai devenit cam agasantă de când te-ai lăsat de fumat.
De ce nu încerci o pipă ?
Iar eu trebuie să-ţi spun, Gaby.
Cred că eşti o mamă groaznică.
Tocmai mi-ai spus-o în faţă ?
Da. Şi mă tem că n-o mai las pe fiica mea să vină aici.
Siguranţa şi sănătatea copilului meu trebuie să fie pe primul loc.
Bine. Juanita a invitat-o pe Rachel doar pentru că-i era milă de ea.
A fost o joacă din compasiune.
Desigur, asta înseamnă că Rachel nu va veni la petrecerea de ziua Juanitei.
Mai mult tort pentru noi !
Pleacă de aici !
Să mergem, scumpo.
Da, stă în firea noastră să-i judecăm pe cei din jur.
De asemenea, stă în firea noastră...
Dacă ţi-ai fi învăţat copilul
cum să se rostogolească şi să atenueze impactul,
nici măcar nu mai purtam conversaţia aceasta.
... să-i învinovăţim pe alţii
pentru greşelile noastre.
Desperate Housewives Sezonul 6 Episodul 5
Toata lumea ar trebui să-şi ia o femeie de serviciu
Traducerea şi adaptarea: Lori & Livioi
Comentarii pe www.tvblog.ro
Au trecut două săptămâni de când Julie Mayer a fost atacată.
Când s-a întors acasă de la spital,
locuitorii din Wisteria Lane erau acolo
să-i ureze bun venit.
A fost întâmpinată de copii
veniţi cu pancarte,
de gospodine care au adus prăjituri
şi de prieteni vechi
care au venit cu flori.
De asemenea, în mulţime, mai era un prieten nou
care a venit
cu un plan.
Arăţi bine, Julie.
- Îmi pare bine că aţi venit. - Ne vedem mai târziu.
- Pa. - Pa.
Bună, Julie.
Bun venit acasă.
Am fost foarte îngrijorat pentru tine.
Putem merge altundeva să vorbim ?
Nu. Nu mai facem asta.
- Julie, te rog. - Dominic, îmi pare rău.
S-a terminat.
Bună, dnă McCluskey.
Bree.
Bună.
Îmi pare foarte rău că am întârziat. Am avut trei petreceri în weekendul ăsta
şi sunt sătulă de făcut tartine.
De ce nu te-a ajutat Katherine ?
I-am dat liber.
- Poftim ? - Glumeşti ?!
Pregăteam acest eveniment şi parcă o luase razna.
Şi apoi, când am concediat-o, mi-a zgâriat maşina intenţionat.
Eu i-am arătat degetul din mijloc zilele trecute când m-a blocat.
Nu voi mai repeta greşeala.
- Cred că are nevoie de ajutor. - Eu cred că dramatizează prea mult.
Dar dacă chiar are probleme şi noi nu facem nimic,
se poate repeta povestea cu Mary Alice.
Nu ştiu ce să spun. Susan, tu ce părere ai ?
Ştiu că trece printr-un moment greu, dar îmi vine greu să-i plâng de milă.
Înţeleg, după spectacolul pe care l-a făcut la nunta ta.
Aşa este. Nu le-ai povestit fetelor că Katherine s-a dat la Mike ?
Poftim ? Când s-a întâmplat ?
Mike nu ţi-a povestit asta, nu ?
Ba sigur că da.
Râdem de asta tot timpul.
Uitaţi. A ajuns Mike.
Mă duc să râd un pic cu el. Vă rog să mă scuzaţi.
Dragule, pot vorbi puţin cu tine ?
Dacă n-a fost mare lucru, de ce nu mi-ai spus ?
Julie era în spital.
Nu ţi-am spus pentru că, prostul de mine,
m-am gândit că te va deranja.
De asta sunt supărată.
Pentru că-mi dau seama acum că Katherine nu suferă. Are un plan.
- Mă duc la ea chiar acum... - Nu, Susan. Nu turna gaz pe foc.
Ai dreptate.
Vreau să torn gaz pe Katherine.
Şi dacă mă iubeşti cu adevărat, îmi vei da un chibrit şi un pretext.
Scumpo, las-o în pace cu minciunile şi planurile ei.
N-ai pentru ce să-ţi faci griji.
Tu însemni totul pentru mine. Katherine nu înseamnă nimic.
Cât de drăguţ.
- Mă duc să-i spun asta. - Vino încoace.
Hei.
Vrei să vorbim despre asta ?
Da, sigur că da. Să avem o discuţie plăcută între tată şi fiu
despre cum o înşeli pe mama.
Ştii cât de prost m-am simţit ?
Am avut o ceartă serioasă cu Julie, fiindcă credeam că mă minte,
că-mi spune că are prieten doar ca să mă dea la o parte.
Aşa că am urmărit-o până acasă
şi s-a dovedit că are prieten.
Pe tine.
Îmi pare rău.
Dacă te ajută cu ceva,
să ştii ca s-a terminat.
Dacă vă mai văd vreodată împreună
îi voi spune mamei.
Vrei să-i spui mamei tale ? Bine. Să mergem.
Să-i spunem acum. Haide.
Poftim ?
Crezi că mă poţi ameninţa cu asta ?
Atunci fă-o.
Deci vrei ca mama să afle ?
Vrei să-i distrugi viaţa.
Pe mama ta n-o va distruge faptul că am avut o aventură.
Dar că tu ştiai despre ea ? Da, asta o va distruge.
Da, eu sunt tipul rău.
Crezi că mama ta n-a greşit deloc cât timp am fost căsătoriţi ?
Aici eraţi. Vine tortul pentru Julie.
Este totul bine ?
Da.
Purtăm doar o mică discuţie între tată şi fiu.
Ăştia-s băieţii mei !
Veniţi. Taie tortul.
Intră.
- Bună, Karen. - Lynette.
M-ai rugat tu vreodată ceva şi te-am lăsat cu buza umflată ?
Luna trecută aveam nevoie de o bonă pentru Penny,
dar n-ai vrut să ratezi Oktoberfestul.
- Iar joia trecută... - Bine. Să încerc din nou.
Am o problemă cu Roy. A fost cam deprimat în ultima vreme.
Ce s-a întâmplat ?
Are un venit fix şi nu-şi poate permite să mă scoată la cine romantice.
Dar când plătesc eu, se supără. Spune că-l întreţin.
La naiba. La vârsta lui, ar cam trebui să se bucure
că-l mai ţine cineva în viaţă, în afară de formaldehidă.
Înţelegi la ce mă refer ?
Iar rugămintea este ?
M-am gândit că tu şi Tom
aţi putea să-l angajaţi câteva ore pe săptămână
pentru a vă face treabă în casă.
Aşa va avea nişte bani în plus.
Nu ştiu ce să spun.
Bine, este timpul unei discuţii ca între fete.
Când Roy e deprimat, mă afectează şi pe mine.
Ai prins ideea ?
Nu mi-e greu să înţeleg. Să evit mi-e mai greu.
Haide. Ia-l o săptămână de probă.
Ezit doar pentru că e iubitul tău.
Nu-mi place să pun în pericol o prietenie adevărată.
Dacă eram o prietenă atât de bună, te-aş fi pus în situaţia asta ciudată ?
Bun punct de vedere.
- Este angajat. - Mersi.
Nici nu-ţi imaginezi ce ai făcut pentru viaţa mea sexuală.
Bun.
- Ador să faci asta. - Ce anume ?
Când te-am adus prima dată aici, nici nu voiai să pui piciorul în cameră.
Iar acum te întristezi de fiecare dată când plecăm.
Ei bine,
acum este locul nostru.
Nu este exact ce aş fi ales eu, dar îmi place tot mai mult.
Îmi pare rău. Credeam că aţi plecat.
Nu-i nimic. Tocmai plecam. Bacşişul este pe măsuţă.
Vă mulţumesc, domnule.
Mă scuzaţi.
Cred că mi-am pierdut un cercel mic din perle.
- Vă ajut să-l căutaţi. - Îţi mulţumesc.
Alo ?
Bună, Orson.
Nu. Ţi-am mai spus, costumul tău gri e la croitor.
Unde sunt acum ?
Sunt la magazin. Cumpăr ceva pentru cină.
Deja ai făcut cumpărăturile ? Este grozav atunci.
Pun toată mâncarea înapoi în raft şi mă îndrept direct spre casă.
Pa.
L-am găsit.
Era ascuns în cearceaf.
Îţi mulţumesc foarte mult. Să-ţi dau o mică atenţie.
Portofelul e pe aici pe undeva.
Nu-i nimic.
Sunt sigură că eşti nerăbdătoare să ajungi acasă la soţul tău.
Bine. Mersi că m-ai anunţat.
Ce s-a întâmplat ?
Heidi Bremer tocmai m-a anunţat că fiica ei nu poate veni sâmbătă.
Ea şi Don merg la sanatoriu s-o viziteze pe mama lui.
Şi de ce eşti nervoasă ?
Pentru că este o minciună. Heidi o urăşte pe mama lui.
Nici măcar n-ar trece strada s-o viziteze pe fosila aia băloasă.
Este a treia anulare pe ziua de azi şi fiecare scuză a fost o absurditate.
Din ce cauză ar minţi oamenii pentru a nu veni la ziua unui copil ?
Pentru că Laura Miller şi-a răspândit veninul peste tot.
Le-a spus tuturor femeilor din consiliul părinţilor
că nu sunt în siguranţă copiii lor în casa mea.
Cum casnicele alea sunt prietenele ei,
au crezut-o pe cuvânt.
Juanita se va întrista dacă nu vine nimeni la petrecere.
Ba nu. Vor veni.
Trebuie doar să-i convingem, asta-i tot.
Asta mă va costa ceva bani, nu ?
Carlos, femeile alea cred că sunt o mamă rea.
Este datoria ta să mă sprijini. Acum taci din gură şi dă-mi nişte bani.
Nu era mai uşor să-i supraveghezi pe copii în timp ce se jucau ?
Tocmai mi-ai spus-o în faţă ?
Ţine.
Ia tot portofelul.
Iată. Homar la grătar. Mâncarea ta preferată.
Cât de atent eşti, Orson.
N-au fost uşor de găsit.
Un vânzător a încercat să-mi vândă creveţi.
Când am încercat să-i explic care este diferenţa,
a început să se contrazică.
Ce se întâmplă cu angajaţii în ultima vreme ?
Înainte erau politicoşi şi respectuoşi.
Acum îţi zâmbesc batjocoritor în faţă.
Este inadmisibil.
Nu voi permite ca asta să ne strice cina.
Scuze. Şi eu am avut un conflict supărător astăzi.
Vorbeşti serios ? Unde ?
Într-un... local.
Am luat prânzul, iar ospătăriţa a fost nepoliticoasă şi arogantă.
Arogantă ? Cu tine ?
Trebuia să-i arunci pe masă cartea ta de bucate cea mai bine vândută,
cum ai făcut săptămâna trecută în acel local din mall.
Mă îndoiesc că femeia asta ar fi fost impresionată.
Serios ? Cu siguranţă l-ai pus pe acel vânzător de covrigi la locul lui.
Am fost atât de surprinsă, încât nici n-am ştiut ce să-i spun.
- Am lăsat-o în pace. - Frecventezi des localul ăsta ?
Cât de des pot.
Data viitoare când mergi acolo ar trebui să lămureşti lucrurile.
Pretinde-le puţină politeţe.
Îţi mulţumesc, Orson. Aş putea s-o fac mâine.
Nu este frumos ? Să mâncăm împreună,
să discutăm despre cum au decurs zilele noastre.
De ce nu renunţi la acel local mâine
şi nu mă laşi pe mine să-ţi pregătesc o salată gustoasă sau o omletă ?
Mulţumesc, dragul meu.
Dar mâine mi-am propus să încerc ceva mai picant.
Lynette, uite ce a făcut Roy.
Deschis, închis, deschis, închis.
Nu mai trebuie să folosim spatula aia.
Este grozav !
Deci Roy,
dacă tot eşti aşa ingenios, de ce nu construieşti
nişte ghivece pentru florile de la geamul dormitoarelor noastre ?
Pentru dormitorul nostru dacă vrei, dar nu şi pentru dormitoarele copiilor.
- De ce nu ? - Fiindcă nu le vor uda niciodată.
Le voi aminti eu să le ude.
Ei nu pot păstra un peştişor în viaţă mai mult de-o zi.
Ce te face să crezi că vor avea mai multă grijă de nişte flori ?
Nu ştiu. Tot ce ştiu eu este că vom avea ghivece.
Deci, Roy, te poţi apuca de treabă.
Sunteţi de acord, d-le Scavo ?
Sigur. Ce naiba.
Bine. Mă duc să măsor ferestrele.
Mulţumesc, Roy.
- Ce-a fost asta ? - Ce anume ?
A trecut peste cuvântul meu şi te-a întrebat pe tine.
Ştiu. Mi-a plăcut de tipul acela din momentul în care a intrat aici.
Priveşte.
Deschis, închis, deschis, închis.
Bună, Laura.
- Kirstin, Heidi. - Bună, Gabrielle.
Mă bucur că eşti aici, Laura. Voiam să-mi cer scuze.
Lucrurile au scăpat de sub control alaltăieri şi amândouă am spus lucruri la nervi.
Apreciez asta, Gabrielle.
Bun.
Acum că am rezolvat asta, dacă lui Rachel i-ar plăcea să vină
la petrecerea Juanitei, este binevenită.
Scuze, dar tot nu sunt de acord.
Ce păcat !
Ne pictăm pe faţă,
vom avea un aparat de făcut vată de zahar şi un clovn.
Un clovn ?! Unde este clovnul ?
Nu aici, scumpo.
Va fi la petrecerea Juanitei de sâmbătă.
Cea la care mămica ta nu îţi dă voie să mergi.
Vreau să merg !
Rachel, vorbim mai târziu despre asta.
Ce tot faci, Gaby ?
Îmi cer scuze. M-a întrebat ceva, iar eu doar i-am răspuns.
De exemplu, dacă mă întreba dacă vom avea o căsuţă gonflabilă
ar fi trebuit să-i răspund:
"cea mai mare căsuţă gonflabilă pe care ai văzut-o vreodată".
O căsuţă gonflabilă ?! Ador căsuţele gonflabile !
Clovnul va fi în căsuţa gonflabilă ?
Poate, dar nu vei afla niciodată.
Gabrielle, te rog.
Ai dreptate. Îmi pare rău. Am fost răutăcioasă.
Să mergem, Juanita. Trebuie să cumpărăm banane.
Invitaţii tăi vor dori ceva cu care să hrănească maimuţa.
O maimuţă ?! Mami, te rog ! Vreau să merg, te rog frumos !
Se poate ?
Ai nevoie de ceva din camera ta ?
Nu. Nu sunt cazată momentan. Am venit aici să te văd.
Nu vând droguri, cucoană.
Poftim ?
Toate doamnele cu maşini frumoase cred că toată lumea care vorbeşte aşa
trebuie să vândă marijuana.
N-am venit să cumpăr marijuana.
Am venit să vorbim despre ziua de ieri.
Am apreciat că mi-ai găsit cercelul, dar nu şi atitudinea ta.
A fost foarte jignitor.
Ţi-am adresat vreun cuvânt neplăcut ?
Nici nu a fost nevoie.
Dispreţul tău a fost foarte evident după felul în care mă priveai.
Şi se întâmplă din nou.
Am 12 camere de curăţat. N-am timp de discuţii.
Bine. Atunci te voi ajuta.
Doamnă, vă rog.
Nu vă mai privesc deloc, bine ?
Spun doar că n-ar trebui să judeci oamenii fără să-i cunoşti.
Ai văzut că am o aventură şi ai presupus că sunt o persoană rea.
Şi o drogată.
Dacă ai fi ştiut mai multe despre căsnicia mea,
m-ai fi privit cu alţi ochi.
Nu trebuie să ştiu nimic despre căsnicia ta.
Dacă vrei să-ţi formezi o părere, atunci ba da, ar trebui.
Soţul meu e un fost deţinut manipulant.
I-am cerut divorţul,
dar nu vrea să mi-l dea. Sunt practic prizoniera lui.
Soţul tău este un om bun.
Nu ştii nimic despre el.
Ştiu că-ţi face cumpărăturile.
Când l-ai minţit la telefon, i-ai spus că eşti la magazin.
- Iar el a spus că a fost deja. - Ce vrei să spui cu asta ?
Ce n-aş da eu să am un bărbat care face cumpărăturile în locul meu
să-mi facă viaţa mai uşoară.
Nici măcar nu-i eşti recunoscătoare.
Te furişezi aici şi faci nebunii cu amantul tău.
Cine te crezi de mă judeci ?
Nici nu ştii să aşezi patul la colţuri.
Ce vrei să spun, cucoană ?
Că adulterul nu-i un păcat atunci când o faci pe perle ?
Acum, dacă nu vrei să cureţi toaleta,
cred că am terminat.
Mai ai puţin şi termini ghivecele.
Dacă cumva ai un moment liber, poţi agăţa colivia asta pentru mine ?
Mă gândeam la copacul acela înalt.
- Sigur că da. - Îţi mulţumesc.
Roy.
Acolo. Copacul acela.
Da, am vorbit cu Tom de dimineaţă, iar el vrea s-o agăţ acolo.
Bine. Probabil din cauză că a uitat că stropitorile pornesc acolo.
Aşa că fă-mi o favoare şi agaţ-o în copacul acela.
Mulţumesc.
Fiindcă-mi spune că vrea s-o agăţ în copacul din partea cealaltă.
- Roy ?! - Trebuie să închid.
Măi să fie, peste tot dă omul de tine.
Ar trebui să-ţi atârnăm un clopoţel.
- De ce l-ai sunat pe Tom ? - Să mă asigur că e de acord
unde să atârnăm colivia. Mă refer la faptul că
el este bărbatul în casă.
Bine. Ştiu că de când foloseşti un mobil ştii în ce secol suntem,
dar ca să ne lămurim, nu e nevoie să-l tot suni pe Tom.
Eu iau majoritatea deciziilor pe aici.
Am observat.
Prefer să-l tratez pe Tom cu puţin respect.
Poftim ?
Dacă ţie îţi place să-i tot spargi ouăle, nu înseamnă că îmi place şi mie.
Pardon ! Ouăle lui sunt intacte.
Ştii ce ?
Cred că am încheiat aici. Poţi pleca.
Bine. Plec de îndată ce montez colivia.
El a zis că nu-i pasă unde o pun, aşa că ai câştigat de data asta.
Din nou.
Nu e vorba despre cine câştigă aici.
Te-am concediat adineauri, aşa că poţi pleca acasă.
Nu. I-am promis lui Tom să fac asta şi o s-o fac.
Să ştii că...
Aş curăţa mizeria, dar tocmai m-ai concediat.
Doamne, scuză-mă ! Credeam că m-ai văzut.
Nu, nu te-am văzut. Nu-i nimic.
Eu doar...
Da, trebuia să-mi dau seama. Scuză-mă.
Cred că ai auzit că după cele întâmplate, unii oameni au crezut că...
Ştiu că n-ai fost tu vinovatul, Danny.
În seara aia când ne-am certat, spuneai că te întâlneşti cu cineva.
Crezi că tipul acela are vreo legătură cu ce s-a întâmplat ?
M-am gândit la asta,
dar nu cred.
Nu e genul ăla de individ.
Deci nu ştii cine a fost ?
Aş fi vrut să ştiu.
Nu pot să dorm noaptea.
De fiecare dată când închid ochii
mă tem că va apărea lângă mine când mă trezesc.
Ştii ceva ?
Cred că am ceva care te-ar putea ajuta.
Vă mulţumesc tuturor că v-aţi oferit voluntari.
Iată despre ce e vorba.
Cine a atacat-o pe Julie e încă în libertate,
aşa că trebuie să avem grijă unii de alţii şi este necesară supravegherea vecinilor.
Susan vă va vorbi despre sarcina de veghe.
Susan ?
Ea ce veghează ? Amigdalele lui ?
Mai avem nevoie de oameni pentru rondul de joi de la 9:00 până la miezul nopţii.
Se oferă cineva voluntar ?
Las-o baltă.
Bine, s-au oferit Mona Clarke
şi Irma Pritchet.
Altcineva ?
Întâlnire suspendată.
Este cafea în spate la bucătărie.
D-na Pritchet are ţeava de la baie înfundată
şi i-am promis să o repar.
Nu cred că a văzut prea bine ce ai făcut. Vrei să repeţi ?
Ne vedem acasă.
Susan, pot să-ţi spun ceva ?
Nu m-ai văzut cu mâna ridicată ?
- Încercam să mă ofer voluntar. - Am văzut.
Încercam să aleg oamenii care cred că sunt cei mai potriviţi să ne protejeze.
Şi ai ales-o pe Ima Pritchet ? Fiul ei este într-un sanatoriu.
Da, Katherine, Irma e bătrână.
Dar nu e mincinoasă.
Poftim ?
Nu ai de gând să defilezi pe aici declarând că soţul meu ţi-a tras-o ?
Susan,
ştiu că eşti foarte încordată,
însă chiar crezi că e o idee bună
să-ţi speli rufele murdare în faţa tuturor acestor oameni ?
Tu eşti cea cu rufele murdare.
Rufele mele sunt curate şi aranjate, mahalagioaico.
Fetelor ?!
Totul e în regulă ?
Nu, nu este.
Întâi mă face mincinoasă,
apoi mahalagioaică.
Bine, aţi auzit cu toţii ce spune. Aţi văzut cum s-a purtat la nunta mea.
N-au fost toţi cei de aici invitaţi la nunta ta.
Doamne, Mona. Parcă eşti câinele cu osul în gură. Dă-i drumul.
Înţeleg de ce eşti supărată.
Şi eu aş fi dacă în căsnicia mea aş avea probleme.
Mike şi cu mine suntem foarte fericiţi. Singura noastră problemă eşti tu.
Aşa că ţine-te departe de viaţa noastră
sau o să-ţi pară rău.
Dacă sunteţi aşa fericiţi, atunci el unde a dispărut ?
Repară ţeava de scurgere a unei doamne, înţelegi ?
Da, îmi dau seama cum sună. Nu vă mai gândiţi la prostii.
Bine, Rachel. Du-te şi distrează-te.
Clovnul Coco o să-ţi facă un balon în formă de orice animal vrei tu.
- Ştii, mai bine aş mai rămâne puţin. - Nu-i nevoie. Am eu grijă de ei.
Am totul sub control.
O să fii şi tu aici ?
Îţi vine să crezi ? Sunt o mamă bună, nu ?
- Oamenii au încredere în mine. - Ţi l-am adus pe copilul meu, nu ?
Da, întocmai.
Dar stai. Şi tu vrei să rămâi.
Mă duc să aduc de băut.
Bună, scumpete.
Ce s-a întâmplat ? Nu te distrezi ?
Omul ăla cu maimuţa vrea să plece.
Zice că a obosit să se mai joace.
Nu prea cred. Maimuţa trebuie să rămână până la 4:00.
Hei, ce se întâmplă ?
Scuze.
D-l Fibbs a avut două reprezentaţii ieri. Are nevoie de un pui de somn.
Nici gând. Am plătit pentru două ore cu maimuţa,
vreau două ore cu maimuţa.
Lasă-l să plece. Mă descurc singur.
Fără supărare, Coco, dar vreau ca asta să fie cea mai tare petrecere posibilă
şi numerele tale nu îi prea încântă pe copii.
Am făcut ravagii la cealaltă petrecere.
Copiii ăia aveau trei ani ! Ăştia au şapte ani !
Au alte pretenţii !
Animalele alea amărâte făcute din baloane nu le ajung.
Avem nevoie de maimuţă !
Doamnă, e obosită.
Bine, atunci dă-i nişte cafea cu aromă de banane.
Dacă-mi strici petrecerea, îţi jur că Fibbs n-o să mai lucreze niciodată în oraşul ăsta.
Intră.
Aţi cerut un bec ?
Pentru veioza de lângă pat.
V-am văzut sosind acum o oră.
Prietenul dumneavoastră nu s-a prezentat la întâlnire ?
Îmi pare rău să te dezamăgesc, dar tocmai a sunat. Este pe drum.
Bravo.
Dacă terminaţi de citit revista, vedeţi că este o Biblie în noptieră.
Spune-mi ceva. Te-a înşelat doar o dată sau o face tot timpul ?
Cine ?
Mă întrebam ce o determină pe o femeie să judece atât de repede
pe cineva care are o aventură
şi cred că mi-am dat seama.
Soţul tău te-a înşelat, nu-i aşa ?
Soţul meu
a fost cel mai bun din lume.
Însă un om atât de bun
nu mi-a fost de ajuns.
Eram ca dumneata.
Voiam distracţie, exaltare,
aşa că mi-am găsit un amant.
Tipul arăta bine, era sexy.
Şi ne-am simţit foarte bine împreună. Dumneata te simţi bine, cucoană ?
Da, mă simt.
Bucură-te cât mai poţi.
La mine n-a ţinut prea mult.
La final,
nu mai aveam nici soţ şi nici amant.
Aşa că acum sunt femeie de serviciu.
În fiecare zi văd pe aici femei purtându-se la fel de prostesc ca şi mine.
Nu le spun nimic.
Doar le privesc.
Îmi pare rău că aventura ta s-a încheiat prost.
Dar asta nu înseamnă că şi a mea va sfârşi la fel.
Pari a fi o doamnă drăguţă.
Nu te simţi niciodată vinovată ?
Nu.
Ba da, bine ?
Da, mă simt vinovată tot timpul.
Nu ştii cum e când ajung acasă
şi soţul meu mă aşteaptă în prag
cu atâta dragoste în ochi, cu atâta speranţă.
Iar eu aş vrea să-l scutur şi să-i spun:
"Încetează. Nu mă mai iubi. Nu o mai merit."
Dar nu vrei s-o meriţi iar ?
Bună, îmi cer scuze.
S-a întâmplat ceva ?
Nu, domnule.
Eu făceam doar puţină lumină.
Aici erai !
Acum este într-adevăr o petrecere de copii.
Mai eşti supărată pe Laura ?
Petrecerea e foarte reuşită. Copiii se distrează grozav.
Noi bem margaritas.
Cum să nu-ţi placă ?!
Ştii ceva ? Ai dreptate.
Victoria îmi aparţine.
Laura cu atitudinea ei milităroasă
a crezut că plozii ei nu sunt în siguranţă acasă la mine.
Iar eu le-am oferit cea mai tare distracţie a anului.
Gaby ?!
Ştiu. Sunt gălăgioşi. Copii, cei mari discută !
Nu, cred că s-a întâmplat ceva. M.J., ce s-a întâmplat ?
Maimuţa îl omoară pe clovn.
Mă duc să-mi iau puşca tranchilizantă.
Ţi-am zis că are nevoie de somn,
că este deja la limită
şi după aia afurisitul de clovn i-a spart un balon în faţă.
Laura, am fost aici tot timpul.
Nu e vina mea că ne-au trimis o maimuţă ucigaşă.
Tot ce contează este că s-au distrat de minune copiii
şi îşi vor aminti de asta toată viaţa.
Hei, ţi-ai uitat punga cu surprize !
Tot nu înţeleg de ce l-ai concediat pe Roy.
Doar punea colivia unde voiai tu, nu ?
Nu e vorba despre asta. A spus că eu te demasculinizez.
- Aşa a spus ? - Nu chiar cu vorbele astea.
A făcut o analogie mai ciudată cu spartul ouălelor.
- E amuzant. - Ba nu e amuzant.
Iar ăsta ar fi un moment foarte bun
să sari şi să-mi spui că nu sunt o căţea care te castrează.
Sigur.
Lasă întâi cuţitul jos.
Nu râdem deloc la glumă ?
- Nu. - Hai, iubito.
Nouă ne merge minunat.
Doar ştii asta. Ce îţi pasă ce crede el ?
Nu-mi pasă. Mă frământă doar faptul că mă judecă.
Ce faci cu aia ?
Credeam că punem nişte pui la grătar.
E aproape ora cinei şi puiul ăla este îngheţat.
Adu nişte burgeri din garaj.
S-a făcut.
Hei, Roy.
Putem vorbi ?
Sigur, amice. Poftim. Ia-ţi muniţie.
Dacă e vorba despre mine, că m-am luat de nevastă-ta,
trebuie să te opresc dinainte să începi şi să-mi cer scuze.
Mersi.
Ştiu că vremurile s-au schimbat,
însă un bărbat trebuie să rămân bărbat
şi tu meriţi ca nevasta ta să te respecte.
Mă respectă îndeajuns, Roy.
Uite ce trebuie să înţelegi despre Lynette.
A crescut fără tată. Maică-sa era beţivă.
Aşa că ea a trebuit să fie cea mai responsabilă dintre toţi.
Asta nu-i simplu.
Într-adevăr.
I-a rămas de atunci
o teamă permanentă că totul s-ar putea prăbuşi brusc.
De aceea are nevoia asta de a controla totul.
Sigur că nu poate face asta întru totul.
Nimeni nu poate.
Însă,
ea ştie că mă poate controla pe mine.
Iar eu o las.
Fac asta
pentru că o face să se simtă în siguranţă.
Iar asta e datoria mea,
în calitate de soţ al ei.
S-o fac să se simtă în siguranţă.
Eşti un om bun, Scavo.
Încerc să fiu.
Acum, dacă mă scuzi,
mă duc să pregătesc nişte hamburgeri.
Nu te mai învinovăţi. N-a ieşit chiar aşa de rău.
Carlos, maimuţa aproape că l-a omorât pe clovn.
Asta e definiţia pentru o petrecere de copii nereuşită.
Fir-ar să fie.
Laura are dreptate. Sunt o mamă groaznică.
Vino încoace.
Nu sunt expert în creşterea copiilor.
Tot ce ştiu este
că în timp ce toţi ceilalţi copii fugeau urlând la mamele lor,
Juanita a sărit în căsuţa gonflabilă şi s-a închis înăuntru,
iar Celia a făcut pe mortul.
Fetele noastre sunt isteţe.
Da. S-au descurcat rapid, nu ?
Ceea ce nu s-ar întâmpla dacă le-ai dădăci tot timpul.
Au învăţat să fie independente şi inventive,
iar asta se datorează neglijenţei tale.
Ce drăguţ.
Sper că aia nu e valiza cea bună.
Mamă !
Julie ?!
- Scumpo ?! - Cheamă-l pe Mike.
E la muncă. Ce s-a întâmplat ?
E cineva afară.
- Doamne, ce e aia ? - O armă.
De unde o ai ? Dă-mi-o încoace.
Ce a fost în capul tău ?
E încărcată, nu ?
Sunt înarmată ! Am chemat poliţia !
Soseşte imediat !
- Katherine ? - M-ai împuşcat !
Doamne, Katherine !
Arma s-a declanşat. Te simţi bine ?
- Ai încercat să mă omori ! - Doar te-am împuşcat.
Să nu aruncăm acuzaţii pripite.
Doar ţi-a zgâriat umărul. Nu sângerează tare.
Ce s-a întâmplat ?
Susan m-a împuşcat ! Chemaţi poliţia !
Ţi-am spus că îşi pierde controlul. Aşa se întâmplă mereu cu femeile frumoase.
- A fost un accident. - Bob, vreau să-mi fii avocat.
Nu, nu. Bob e avocatul meu.
Am auzit un foc de armă.
Susan m-a împuşcat !
Susan !
Nu ştiam că este ea.
- Ce căutai furişându-te lângă casa mea ? - Stăteam de veghe prin vecini.
- Nu ţi s-a alocat niciun schimb. - Tom Scavo avea de învăţat.
- El m-a rugat să-i ţin locul. - Trebuia să mă întrebi şi pe mine.
Asta încercam să fac atunci când m-ai împuşcat !
Bine. Toată lumea să se calmeze. Mă duc să chem o ambulanţă.
Poate ar trebui să descărcăm arma înainte să mai fie cineva rănit.
Bree, dragă ?
Susan a împuşcat-o adineauri pe Katherine Mayfair.
Ce ?
N-a păţit nimic. A tras doar o sperietură.
Nu mi-o imaginam pe Susan ca deţinător de armă.
La naiba !
E arma noastră. I-am dat-o lui Julie.
Poftim ?
De ce ?
Îi era frică. Avea nevoie de protecţie.
Arma asta e înregistrată pe numele nostru real.
- Dacă ne dau de urmă... - Vom evita asta.
O să faci puşcărie pentru asta.
Toată lumea te-a auzit. M-ai ameninţat la adunare.
Am martori.
Ce să-ţi spun !
Dacă voiam să te omor, nu o făceam la mine în curte.
Mă strecuram la tine în casă şi te omoram în somn.
Nu că aş face vreodată asta.
Katherine, unde te duci ?
Acasă, să chem poliţia.
Katherine, ambulanţa e pe drum. Am adus şi o trusă de prim ajutor.
Lasă-mă să îţi îngrijesc rana şi după aia suni la poliţie.
Ajunge ! Dă-mi telefonul. Vreau să sun la poliţie.
Greşită mişcare, Katherine.
Ce ?
Ascultă-mă. Tu şi cu Mike, am observat şi eu.
Felul în care te priveşte ?! E încă nebun după tine.
Ştiu !
Deci, foloseşte-ţi creierul.
Vrei să suni la poliţie ca s-o închidă pe mama copilului său ?
Nu fi proastă. Eşti în avantaj.
Bine punctat.
În plus, te plimbi pe aici câteva zile bandajată la umăr.
Ea o să pară un monstru, iar tu o sfântă.
- Cum te simţi ? - Sunt bine.
Nu cred că mai avem nevoie de ambulanţă.
- Deci ajung la puşcărie ? - Nu. N-o să sune nicăieri.
E un pic întoarsă pe dos, dar va fi bine.
Comentarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea: Lori & Livioi
Stă în firea noastră să judecăm oamenii din jur.
Dacă ne ignoră dorinţele, credem că sunt lipsiţi de respect.
Dacă nu-şi supraveghează copiii,
tragem concluzia că nu sunt buni părinţi.
Dacă îi prindem minţind,
credem că le cunoaştem motivele.
Dar ce se întâmplă când, în sfârşit, ne oprim o clipă
şi judecăm propria noastră viaţă.
Poate fi dureros să medităm şi să realizăm ce facem
şi poate fi încă şi mai dureros să realizăm
că nu avem nici cea mai mică intenţie
de a ne opri.