Jag bokade vårat rum på motellet och jag vill inte vara ensam ikväll.
- Inte jag heller. - Romanser blev allvarliga...
Om du skulle bli påkörd av en buss, då skulle jag verkligen sakna dig.
- Du duschar ensam ikväll. - Jag älskar dig. Nu sa jag det.
- En föredetta älskare - Varför... Vänta. Vad gör du?
Jag vill bara att du ska veta att jag finns här för dig.
Jag kan säga att han var tacksam, mycket tacksam.
- Förlorade all kontroll. - Du är avskedad.
När ett brott var begått, blev en granne misstänkt.
Alla tror att jag är monstret som attackerade Julie.
Om någon skulle försöka såra dig, vet du vart vi förvarar pistolen?
- Men det var offret... - Vad tänkte du på när du träffade honom?
- Som hade hemligheter. - Hej Julie, jag har saknat dig.
Det ligger i våran natur att döma folk omkring oss.
Vi dömer sättet främlingar klär sig.
Sättet våra grannar vårdar sina trädgårdar...
Sättet våra vänner beter sig i allmänheten.
Ja, vi bedömer folk hela tiden...
Utan att tänka på att en dag,-
Att vi bedömmer... Oss själva.
Flickor, vad gör ni? För guds skull.
Vad sa jag till er om att glida ner för trappräcket?
- Att inte använda den bra resväskan? - Gör det inte överhuvudtaget!
Men vad ska vi annars göra då? Då låter inte oss leka på taket nåt mer.
Vad hände?
Oroa dig inte. Hon är okej. Dessa två puckorna bestämde sig-
-för att glida ner från trappan. - Varför skulle du låta dem göra det?
- Jag var inte ens här när det hände. - Lämnade du flickorna obevakade?
De lekte ju.
- Jag kan inte titta till dem jämt. - Varför inte?
Jag tittar till Juanita när hon är hemma hos oss, och hon kommer hem oskadd.
Bara för att hon är oförstörbar. Gör den grejen när du springer in i väggen.
- Titta. Det är jättekul. - Du är väldigt uppkäftig-
med tanke på att din otänksamhet nästan dödade min dotter.
Jag måste säga Laura. Att du har varit väldigt jobbig-
sen du slutade röka. Varför försöker du inte med en pipa?
Och jag måste säga, Gaby, jag tycker att du är en usel mamma.
Ja, jag är rädd för att jag inte tar med min dotter hit mer-
för att säkerheten och välbefinnandet för mitt barn måste komma först.
Visst. Juanita lät bara Rachel komma över för att hon tyckte synd om henne.
Det var en patetisk lekstund.
Givetvis innebÃ¤r detta att Rachel-
inte kommer att nÃ¤rvara pÃ¥ Juanita's fÃ¶delsedagskalas.
Mer tårta till oss då!
Nu går vi sötnos.
Ja, det ligger i våran natur att bedöma de runt om oss.
Och det ligger också i våran natur...
Om du hade lärt ditt barn att ligga och rulla runt på kommando-
skulle vi aldrig ha haft denna konversation.
Att skylla på andra för våra misstag.
Översatt av: Giveitall www.SweSUB.nu
Rättad av: KickFoot
Det hade nu gått två veckor sen Julie Mayer blev attackerad.
När hon kom hem från sjukhuset,-
var de boende på Wisteria Lane där för att välkomna henne.
Hon var bemött av barn som hade med sig skyltar...
Hemmafruar som hade med sig desserter...
Och en gammal vän som hade med sig blommor.
Och det var också en ny vän i folkmassan...
Som kom med en baktanke.
Jag är så glada över att ni är här.
- Vi ses senare. - Hejdå!
Hej, Julie. Välkommen hem.
Jag har varit så orolig över dig, finns det nånstans som vi kan gå-
-där vi kan prata? - Nej. Vi gör inte detta längre.
- Snälla, Julie. - Jag är ledsen, Dominic.
Det är slut.
Hej, mrs. Mccluskey!
Jag är så ledsen över att jag är sen, jag har tre fester att ta hand om denna helg.
- Varför är inte Katherine där och hjälper dig? - Du skojar?
Vi jobbade med ett evangemang och hon blev galen-
och sen när jag sa upp henne, så repade hon min bil med flit.
Jag skällde ut henne häromdagen efter hon struntade i mig.
- Jag gör inte det misstaget igen. - Jag tror hon behöver hjälp.
- Jag tror att hon överdriver. - Men ifall hon har problem-
och vi inte gör något åt de, skulle de kunna bli som med Mary Alice.
Jag vet inte, vad tycker du, Susan?
Jag vet att hon går igenom en tuff period, men jag har svårt att tycka synd om henne.
Jag förstår de. efter det hon försökte med på erat bröllop.
Berättade du för dem att Katherine flirtade med Mike?
Va? När hände det?
- Han nämnde aldrig det, eller hur? - Såklart han gjorde.
Vi skrattar åt det hela tiden. - Titta, där är Mike.
Jag skulle behöva mig ett gott skratt. Skulle ni kunna ursäkta mig?
Kan jag prata med dig en sekund?
Om det inte var någon stor grej, varför sa du inget till mig?
Julie låg på sjukhuset, Jag berättade inte för dig-
för att jag trodde att det skulle göra dig upprörd.
Därför jag är upprörd för att jag nu förstår att Katherine inte sårar-
-hon förstör. Så jag ska gå dit nu... - Nej, Susan, Du vill inte göra det värre.
Nå, du har rätt. Men jag vill göra det värre för Katherine.
Om du älskar mig överhuvudtaget så ger du mig ett alibi.
Älskling, låt hon ha sina lögner. Du har inget att oroa dig för.
Du betyder allting för mig, och Katherine betyder ingenting.
Det är gulligt.
- Jag ska säga till henne att du sa det. - Kom tillbaka hit.
Hallå. Vill du prata om det?
Ja, visst. Låt oss ha en trevlig far/son konversationen om hur du är otrogen.
Vet du hur dum jag kände mig?
Jag började bråka med Julie för att jag trodde att hon ljög för mig-
att hon bara sa att hon hade en pojkvän så att hon kunde dissa mig.
Jag följde henne hem, och det visade sig att hon hade en pojkvän...
- ...Du. - Jag är ledsen.
Och vad det nu är värt, det är slut nu.
Ser jag er två tillsammans igen... så berättar jag för mamma.
Vill du berätta för mamma? Kom igen. Vi gör det nu direkt.
- Va? - Tror du att du kan hota mig?
Vill du att mamma ska få reda på det? Vill du förstöra hennes liv?
Om din mamma får reda på att jag har haft en affär kommer inte krossa henne.
Får hon reda på att du vet om det? Ja, då skulle hon bli det.
Ja, jag är den skyldiga.
Tror du att mamma är den perfekta i vårat äktenskap?
Där är ni. Vi ska äta tårta nu.
- Är allt bra härute? - Javisst.
- Vi har bara ett far/son samtal. - Det är mina pojkar det.
Kom igen. De skär upp tårtan nu.
Kom in! Hej, Karen.
När du har behövt en tjänst från mig har jag nånsin svikit dig?
Förra månaden behövde vi barnvakt åt Penny, men du ville inte missa Oktoberfesten.
Jag har ett problem med Roy, han har varit nere på sistonde.
Han lever på begränsad inkomst och han har inte råd att betala för fina middagar.
Men när jag betalar så surar han. Han säger att jag "håller" tillbaka.
Vid hans ålder borde han vara glad över att det finns något som behåller honom.
- Tjänsten skulle vara? - Du och Tom kan väll ge honom ett jobb-
för några timmar i veckan som alltiallo person. Så han får ihop lite pengar.
- Jag vet inte. - Okej, dags för tjejsnack.
När Roy är nere, är problemet stort.
- Kan du se bilden framför dig? - Se den är inte problemet,-
att bli av med den är det.
- Testa honom nån gång i veckan. - Jag tvekar bara för att han är din pojkvän.
Och jag vill inte riskera en bra vänskap.
Om jag är en så bra vän, skulle jag då placera dig i en sån här jobbig position?
Bra poäng.
- Han är anställd. - Tack, du kommer aldrig-
veta vad du gjort för mitt sexliv.
Bra.
- Jag älskar när du gör så där. - Vad?
När jag tog dig hit första gången, ville du inte sätta din fot i detta rummet.
Och nu blir du ledsen varje gång vi måste gå.
Nå, det är nu vårat ställe.
Det är inte vad jag skulle välja, men jag börjar gilla det.
Jag är ledsen. Jag trodde ni hade checkat ut.
Det är okej, Vi ska precis gå. Dricksen ligger på byrån.
Tack så mycket.
Ursäkta mig, jag tror att jag har tappat ett öronhänge, en liten blå pärla.
- Jag kan hjälpa dig att leta efter den. - Tack.
Hallå?
Hej, Orson.
Nej, jag sa till dig att din gråa kostym är hos skräddaren.
Vart jag är nånstans nu?
Jag är i mataffären och köper middag.
Har du redan köpt allt? Vad bra.
Då lägger jag tillbaka all mat och kommer hem direkt.
Hejdå.
Hittade den. Den va begravd mellan lakanen.
Tack så mycket, låt mig ge dig något extra.
Min plånbok är här nånstans.
Det är ingen fara. Jag är säker på att du är ivrig att komma hem till din man.
Tack för att du berättade.
Heidi Bremer berättade precis för mig att hennes barn inte kunde komma på Lördag.
Hon och Donna ska till ålderdomshemmet och besöka sin mamma.
- Varför är du arg? - För att det är en lögn!
Hon hatar sin mamma! Hon skulle inte ens gå över gatan för att träffa henne.
Det är det tredje återbudet som jag fått idag, och varje ursäkt har varit usel.
Varför skulle folk ljuga för att slippa ett barnkalas?
Hon säger till allla kvinnor på dagiset att deras barn inte är säkra i mitt hus.
Hemmafruarna buntar ihop sig mot mig.
Juanita skulle bli förkrossad om det inte kommer några på hennes kalas.
Nej, nej. De kommer komma. Vi behöver bara göra ett kalas först, det är allt.
Det kommer att kosta mig pengar, eller hur?
Carlos, det är en kvinna därute som tycker att jag är en dålig mamma.
Det är ditt jobb att stötta mig. Håll bara tyst nu och ge mig pengar.
Skulle inte det vara enklare att kolla på barnen när de leker?
Sa du det rakt upp i ansiktet på mig?
Här. Ta hela plånboken.
Voilà. Grillad langoustine.
- Din favorit. - Så omtänktsamt av dig, Orson.
De var inte lätta att hitta.
Mannen i affären förstökte sälja räkor till mig-
när jag försökte förklara skillnaden så var han otrevlig.
Hur är det med servicen nuförtiden?
Förr brukade de vara ärliga och trevliga.
Nu är de bara oartiga. Det är otolerat.
Jag skulle inte låta dem få förstöra en fin middag.
Förlåt, jag hade ett väldigt otrevligt möte jag också idag.
- Verkligen? Vart då? - På ett... Café.
Jag hade lunch, och en servitör var otrevlig och överlägsen...
Överlägsen? Mot dig? Du skulle satt dem på plats och-
Tagit fram en kopia av din bästsäljande kokbok, som du gjorde förra veckan.
Jag tvivlar på att den kvinnan skulle bli imponerad.
Jag var så chockad, Jag visste inte vad jag skulle säga.
- Jag släppte det bara. - Är det ett café du går till ofta?
Så ofta som jag kan.
Nästa gång du är där, tycker jag att du ska rensa luften lite och-
begära lite artighet.
Tack, Orson. Jag tror att jag ska göra det imorgon.
Detta är trevligt, eller hur? Äta tillsammans-
och prata om hur vi har haft det idag.
Skulle du inte kunna hoppa över cafét imorgon?
Så att jag kan laga en sallad eller en omelett till dig?
Tack älskling, men imorgon planerar jag att ha något lite kryddigare.
Kolla vad Roy har gjort, Lynette.
Öppen. Stängd. Öppen! Stängd! Vi behöver inte använda stekspaden längre!
Det är toppen! - Roy, du som är så duktig skulle du kunna bygga-
några blomlådor till sovrumsfönstrena?
Vårat fönster ifall du vill men inte barnens.
För att de skulle aldrig vattna dem.
De kan inte ens hålla en guldfisk vid liv längre än en dag.
Vad får dig att tro att de skulle ta bättre hand om ett par blommor?
Jag vet inte. Men jag vet att vi ska skaffa blomlådor.
Så, Roy, kan du gå och börja med det?
Är det okej för dig, Mr. Scavo?
Visst, vad fasen.
- Jag går och mäter fönstrerna. - Tack, Roy.
Han struntade i mig och frågade dig istället.
Jag visste att jag skulle gilla den killen direkt när han gick in.
Titta! Öppen. Stängd. Öppen! Stängd!
Hej, Laura, Kirstin, Heidi.
Jag är glad över att du är här Laura, jag vill be om ursäkt.
Det blev lite för mycket häromdagen, jag tror att vi båda sa saker vi inte menade.
- Jag uppskattar det, Gabrielle. - Bra.
Jag undrar ifall Rachel skulle vilja komma till Juanitas födelsedagsfest?
Vi skulle älska att hon kom.
Förlåt, men jag känner mig inte bekväm med det.
Det är synd. Vi ska ha ansiktsmålning och en sockervadd maskin...
-och en clown. - En clown?! Vart är clownen?
Nej, inte här sötnos. Han kommer att vara på Juanitas födelsedags kalas-
på lördag, som din mamma säger att du inte får gå på.
- Jag vill gå! - Vi pratar om detta senare, Rachel.
Jag är ledsen. Hon ställde en fråga. Jag svarade bara på den.
Till exempel, om hon skulle fråga om vi skulle ha en hoppborg,-
skulle jag svara Ja, den största hoppborgen som du nånsin sett!
- Kommer clownen vara i hoppborgen? - Kanske, men det kommer du aldrig få veta.
Du har rätt. Jag är ledsen. Detta är grymt.
Kom igen, Juanita. Vi måste köpa bananer.
Folket på kalaset måste ju ha nånting att mata apan med.
Jag vill gå! Snälla!
Ursäkta mig?
- Behöver du något i rummet? - Nej, jag är inte incheckad-
-jag kom hit för att träffa dig. - Jag har inget gräs, damen.
Ni med fina bilar tror att alla som pratar såhär, har gräs.
Jag är inte här för att köpa gräs.
Jag kom för att prata om gårdagen. Jag uppskattade att du hittade mitt öronhänge.
Men jag gillade inte din attityd.
- Den var väldigt förolämpande. - Sa jag något otrevligt till dig?
Det behövdes inte. Din åsikt va inte svår att tyda från den blicken du gav mig.
Och där har vi den igen.
Jag har 12 rum att städa. Jag har inte tid att bråka.
Fint, då hjälper jag dig.
Jag ska inte titta på dig nåt mer, okej?
Jag säger bara att du inte ska göra snabba omdömen om folk.
Du ser att jag har en affär, du bara antar att det är jag som är den skyldiga.
Visst du mer om mitt äktenskap, skulle du tycka väldigt annorlunda om mig.
Jag behöver inte veta mer om ditt äktenskap.
Det måste du ifall du ska ha en åsikt om det, så ja.
Min man är en kontrollerande föredetta fånge.
Jag bad honom om en skilsmässa, men han låter mig inte gå.
- Jag är som hans fånge. - Din man är en god man.
- Du vet ingenting om honom. - Jag vet att han handlar mat åt dig.
När du ljög för honom i telefonen.
Sa till honom att du var och handlade, han sa att han redan varit där.
Vet du vad jag skulle göra för att ha en man som handlade åt mig?
Som gör mitt liv lite enklare. Och du är inte ens tacksam.
Du smyger bara iväg hit för att vara med din älskare.
Vem är du att döma mig? Du kan inte ens bädda en säng rätt!
Att vara otrogen inte är nån synd om du har pärlor på dig?
Om du inte vill hjälpa till att städa toaletten, så tror jag vi är klara här.
De här blomlådorna blir verkligen fina. Ifall du har en sekund, ingen brådska.
Skulle du kunna hänga upp fågelhuset åt mig?
Jag tänkte att den kunde sitta på det stora trädet.
- Jag fixar det. - Tackar.
Roy? Där borta. Det trädet.
Jag pratade med Tom om det i morse, han vill ha det härborta.
Det är förmodligen för att han glömde att sprinklern börjar därborta.
Så gör mig en tjänst och häng den i det trädet. Tack.
...för att hon säger att hon vill ha det på andra sidan...
Måste sluta. - Herregud, du är överallt.
- Varför ringer du Tom? - För att se om det är okej för honom-
vart jag ska hänga denna.
Jag menar, han är mannen i huset.
Jag vet att, för att du kan använda en mobil, så vet du ju vilket århundrade det är,-
men bara för att klargöra, du behöver inte hålla på att kolla med honom.
- Jag gör många beslut här. - Jag har märkt det.
Jag föredrar bara att behanda killen med lite respekt.
Bara för att du gillar att krossa hans valnötter så betyder inte det att jag gör de.
Jag ber om ursäkt, hans valnötter är i topptrim.
Vet du vad? Jag tror att vi är klar här. Du kan gå.
Fint. Efter jag har hängt upp denna.
Han sa också att han inte brydde sig om vart den ska hänga, så du vann...
Detta handlar inte om att vinna!
Och jag avskedade dig precis, så du kan gå hem.
Nej, jag lovade Tom att jag skulle göra detta och jag ska göra det.
Jag skulle kunna städa upp det, men du avskedade precis mig.
Jag är så ledsen. Jag trodde du såg mig.
Nej, det är okej, jag bara...
Jag borde förstått. Jag är ledsen.
Jag antar att du hörde att efter detta hände så trodde några...
Jag vet att det inte var du, Danny.
Den kvällen då vi bråkade, sa du att du dejtade en kille?
Tror du att han hade något med detta att göra?
Jag har tänkt på det... men nej. Han är inte den sortens kille.
- Du har ingen aning? - Jag önskar att jag hade det.
Jag har inte kunnat sova.
Varje gång jag sluter mina ögon, är jag rädd att han ska va där när jag vaknar.
Vet du vad? Jag tror jag har något som kan hjälpa dig.
Tack, till alla som kom hit frivilligt.
Den som attackerade Julie är fortfarande där ute-
och det är upp till oss själva att hålla koll på varandra.
Det är där grannsamverkan kommer in.
Susan ska prata med er om patruller. - Susan?
Vad ska hon patrullera för? Hans halsmandlar?
Vi behöver fortfarande folk från 21.00 till midnatt på Torsdag.
Några frivilliga?
Vi har, Mona Clarke.
Och Irma Pritchet.
Någon annan?
Okej, mötet är avslutat.
Det finns kaffe i köket.
Mrs Pritchet fick problem med dusch- avloppet, och jag lovade att fixa det.
Jag tror inte att hon såg den där. Vill du göra det igen?
Får jag prata med dig, Susan?
Såg du inte att jag räckte upp handen? Jag försökte anmäla mig.
Jag valde de som jag tror kunde skydda vårat bostadsområde bäst.
Så då valde du Irma Pritchet? Hennes son är på ålderdomshem.
Ja, Katherine, Irma är gammal. Men hon är inte en stor lögnare.
Ursäkta mig?
Så du går inte runt och säger att min man stötte på dig?
Jag vet att du är under fruktansvärd stress.
Tror du verkligen att det är en bra idé att berätta om-
din smutstvätt såhär inför alla dessa?
Det är du som har smutstvätt.
Min tvätt är ren, vikt och undan stoppad, din dumbom.
- Är allting okej här, tjejer? - Nej, det är det inte.
Först kallar hon mig för lögnare och nu är jag en dumbom.
Ni har hört de sakerna som hon sagt. Ni såg hur hon betedde sig på mitt bröllop.
Alla var inte inbjudna till ditt bröllop.
Herregud, Mona. Du är som en hund med ett ben. Släpp det.
Jag förstår, varför du är upprörd. Jag hade också varit det, ifall jag hade-
-problem med mitt äktenskap. - Mike och jag är väldigt lyckliga,-
det enda problemet vi har är du. Lämna oss ifred, annars blir det synd om dig.
Om ni två är så lyckliga varför försvann han bara då?
Han fixar en kvinnas avlopp, okej?
Ja, jag kom på hur det lät, sluta fantisera nu.
Ha det så kul, Rachel.
Clownen Coco gör alla ballongdjur du vill.
- Jag kanske borde stanna en stund. - Kom igen, jag kollar till dem.
- Jag har allt under kontroll. - Kommer du att vara här?
Har du sett hur hon beter sig? Jag är en bra mamma, eller hur?
- Jag tog ju med mitt barn, eller hur? - Ja, det gjorde du.
- Vänta, du stannar ju kvar? - Jag går och hämtar drinkar.
- Vad är problemet? Har du inte kul? - Han tar bort apan.
Han säger att han är för trött för att leka något mer.
Nej, det tror jag inte. Han ska vara kvar tills kl 16.00.
Ledsen, Mr. Fibbs gjorde två uppträdanden igår, han behöver vila.
Inte en chans, jag betalade för två timmar med apan.
Låt honom gå. Jag kan göra jobbet själv.
Det här kalaset måste bli det bästa någonsin, ditt nummer är inte så bra.
Jag ägde på ditt andra barnkalas!
Det var 3 åringar. Detta är 7 åringar!
- Dåliga balong-djur duger inte! Vi behöver apan! - Han är trött.
Ge honom banan kaffe då?
Dissar du mig nu, lovar jag att han aldrig kommer att sätta sin fot här igen!
Kom in.
- Du hade ringt angående en glödlampa? - Sänglampan.
Jag såg dig köra in för en timme sen. Struntade han i dig?
Ledsen att behöva göra dig besviken, men han ringde. Han är påväg.
Det är fint.
Om du har läst klart din tidning, finns det en bibel i byrålådan.
Var han otrogen mot dig bara en gång eller gjorde han det hela tiden?
Jag har funderat på vad som gör att en kvinna-
kan döma någon som har en affär. Men jag tror att jag vet.
Din man var otrogen mot dig, eller hur?
Min man, var den bästa mannen jag någonsin har känt.
Men en bra man, var inte bra nog för mig.
Jag var som du. Jag ville ha kul, spänning. Jag skaffade mig en älskare.
En snygg och sexig kille. Vi hade det kul tillsammans.
- Du har kul, va? - Ja, det har jag.
Njut av det så länge det varar. Det varande inte länge för mig.
När det tog slut. Hade jag ingen man, och ingen älskare.
Nu städar jag rum.
Varje dag, så ser jag en kvinna som beter sig lika dumt åt som jag gjorde.
Jag säger inte ett ord till dem. Jag ger dem bara en blick.
Jag är ledsen över att din affär slutade så illa.
Men det betyder inte att min kommer göra det.
Du verkar vara en trevlig dam. Känner du dig aldrig skyldig?
Nej.
Ja, visst. Jag känner skuld hela tiden.
Du vet inte hur det är när jag kommer hem.
När min man står där vid dörren. Det är så mycket kärlek i hans ögon...
Så mycket hopp.
Jag vill bara ta tag ihonom och säga "Sluta älska mig, jag är inte värd det."
Vill du inte att du ska bli värd det igen?
- Är det något problem? - Nej, jag fixade bara lampan.
Där är du. Nu är det ett barnkalas.
Är du fortfarande arg över det med Laura?
Festen är lyckad. Barnen har det roligt. Vi dricker Margaritas.
- Vad finns det att ogilla? - Du har rätt. Jag vann.
Laura och hennes uppblåsta vänner trodde att hennes barn inte var säkra här.
Jag har gett dem den roligaste dagen på det här året.
- Gaby? - Jag vet. De är högljudda.
- Barn! De vuxna pratar! - Nej, jag tror att det är ett problem.
- Vad är det som händer, M.J? - Apan dödar clownen!
Jag måste hämta min bedövningspistol. Jag sa ju till dig att han behövde sova.
Han var redan på gränsen, sen smällde clownen en ballong i ansiktet på han.
Jag var här varje minut! Det är inte mitt fel att de skickade en mördar apa.
Det viktiga är att barnen har haft det kul och skapade livslånga minnen.
Du glömde din godisväska!
Jag förstår fortfarande inte varför du avskedade Roy.
Han satte ju fågelhuset där du ville att det skulle vara, eller hur?
Det har inte med det att göra. Han sa att jag kastrerar dig.
Han använde inte de orden. Han körde den nötknäckande varianten.
- Han är rolig. - Nej, han är inte rolig!
Detta vore ett perfekt tillfälle för dig att hoppa och säga-
-att jag inte är en kasterande subba. - Lägg ner kniven först.
Vi skrattar inte alls åt detta? Kom igen, älskling. Vi har det bra.
Du vet det. Varför bryr du dig om vad han tycker?
Jag bryr mig inte. Det stör mig bara att han dömer mig.
- Vad ska du göra med den? - Jag tänkte grilla lite kyckling.
Det är nästan middag, och den är fortfarande fryst.
Hämta några hamburgare från garaget istället.
Säger du det så.
- Kan jag få prata med dig, Roy? - Ja, visst kompis.
Här har du.
Handlar det om mitt bråk med din fru,-
måste jag avbryta dig först och säga att jag är ledsen.
Jag vet att tiderna har förändrats, men en man är fortfarande en man.
- Du förtjänar att hon respekterar dig. - Hon respekterar mig mycket.
Såhär ligger det till. Det finns en sak du måste förstå med, Lynette.
Hon växte upp utan sin pappa. Hennes mamma drack. Hon fick ta hand om allt själv.
Ja, det är tufft.
Det lämnade henne med en konstant känsla av rädsla.
Att allting helt plötsligt kan falla ihop.
Det är därför hon behöver kontrollera allting.
Givetvis, kan hon inte det. Ingen kan det.
Men...
Hon kan kontrollera mig... om jag tillåter henne att göra det.
Så det gör jag...
För att det får henne att känna sig säker.
Det är mitt jobb som hennes man... att få henne att känna sig säker.
- Du är en bra man, Scavo. - Jag försöker att vara det.
Om du ursäktar mig... Så har jag hamburgare att hämta.
Sluta skylla på dig själv. Så dåligt var det inte.
En apa dödade nästan en clown. Det är en definition utav ett dåligt barnkalas.
Laura har rätt. Jag är en fruktansvärd mamma.
Jag är ingen expert på att uppfostra barn.
När alla de andra barnen sprang runt och skrek efter deras mammor.
Hoppade Juanita fortfarande i hoppborgen och stängde igen den,-
och Celia spelade död. De tjejerna är smarta.
Så hade det inte varit ifall du inte hade kontrollerat deras liv.
De har lärt sig att bli självständiga och påhittiga, allt är tack vare dig.
Så gulligt.
Jag hoppas inte att det var en bra väska!
- Mamma! - Julie?
- Han jobbar. Vad är det som händer? - Det är någon utanför.
- Herregud. Vad är det? - Det är en pistol.
Vart fick du tag på den? Ge den till mig. Vad tänkte du på?
Den är laddad, eller?
Jag har en pistol! Jag har ringt polisen! De är här vilken minut som helst!
- Katherine? - Du sköt mig!
Herregud! Pistolen gick bara av! Är du okej?
- Du försökte döda mig! - Okej, jag sköt dig bara.
Det ser ut som att kulan snuddade vid din axel. Det är knappt något blod.
- Susan sköt mig! Ring polisen! - Jag sa ju att hon skulle flippa.
- Det var en olycka. - Jag vill ha dig som advokat, Bob.
Jag har paxat Bob som min advokat.
- Vi hörde ett pistolskott. - Susan sköt mig!
- Susan! - Jag visste inte att det var hon.
- Varför smög du utanför mitt hus? - Jag patrullerade.
- Du hade inget skift. - Tom Scavo var tvungen att plugga.
- Han frågade om jag kunde rycka in! - Nå.. Du skulle ha kollat med mig.
Det var det jag försökte göra när du sköt mig!
Lugna ner er, jag ringer efter en ambulans.
Vi kanske borde säkra denna innan nån mer blir skadad.
Bree?
Susan sköt precis Katherine Mayfair. Hon mår bra.
- Hon tappade förståndet. - Jag kunde aldrig tänka mig att Susan-
-äger ett vapen. - Skit också.
Det är våran pistol. Jag lånade den till Julie. Hon var rädd. Hon ville ha skydd.
Den pistolen är registrerad på våra riktiga namn!
- Om de spårar den tillbaka till oss... - Vi ska inte låta det hända.
Du ska till fängelset för det här. Alla hörde dig, hur du hotade mig på mötet.
Om jag skulle döda dig, skulle jag inte göra det framför mitt egna hus.
Jag skulle smyga in i ditt hus och skjuta dig medans du sov.
Inte för att jag nånsin skulle göra det.
- Vart ska du ta vägen, Katherine? - Hem, för att ringa polisen.
Ambulansen är påväg, Katherine. Jag har med mig ett första-hjälpen kit.
Varför låter du inte mig fixa till dig, så ringer du till polisen sen?
Lämna det bara! Ge mig telefonen. Jag vill ringa polisen.
- Dumt drag, Katherine. - Vad?
Lyssna på mig... Du och Mike... Jag ser det också.
De blickarna han ger dig. Han är fortfarande galen i dig.
- Jag vet. - Tänk lite...
Du vill inte ringa polisen så att mamman till hans barn hamnar i fängelse?
Var inte dum. Satsa högt hela vägen.
Det har du rätt i.
Förutom det, du går runt med bandage på axeln några dagar...
Så ser hon ut som ett monster, och alla kommer att tycka att du är ett helgon.
- Hur går det här inne då? - Jag mår bra!
Ja, jag tror inte vi behöver ha ambulansen här trots allt.
- Kommer jag att hamna i fängelse? - Nej. Hon ringer inte till polisen.
Hon är bara lite uppstressad, men det kommer bli bra.
Det ligger i våran natur att döma de runt omkring oss.
Om de ignorerar våra önskningar, så tror vi att de är orespektfulla.
Om de inte kollar till deras barn...
Drar vi slutsatsen att de är opassande föräldrar.
Ifall vi kommer på dem med att vara otrogna,-
antar vi att vi vet varför.
Men vad händer om vi stannar upp och bedömer våra egna liv.
Det kan bli smärtsamt att stanna upp och inse vad man har gjort.
Även mer smärtsamt att inse att man inte har någon tanke på att sluta.