4400 de oameni au fost luaţi
4400 de oameni au fost înapoiaţi
Fiecare are o abilitate unică
Unul dintre ei are un mesaj
Oricine poate deveni magnific
Riscul este mare
Dar la fel este şi răsplata
Iar acum nu mai este cale de întoarcere
Lumea va trebui să ne accepte.
Din episoadele anterioare...
Promicinul este acolo, afară.
Oamenii dezvoltă abilităţi şi nu se poate face nimic împotrivă.
Kyle, ascultă-mă, dacă eşti implicat în ceva...
Collier va duce rasa umană spre salvare.
Tu îl vei ajuta.
Ce e acest loc?
Cassie mi-a spus să venim aici.
Eşti pe un drum greşit aici.
Şi tu ai fost întotdeauna un rebel,
dar cred că ţi-e frică de schimbare, Shawn,
sau doar eu cred asta?
Nu o cunoşti deloc pe fata asta, nu-i aşa?
Draga mea...
ia-ţi mâinile de pe mine.
Împart biroul cu doi dintre cei mai enervanţi oameni de pe pămant.
Nu înţeleg de ce Collier riscă venind în Seatlle.
E ca şi cum ne-ar provoca să îl reţinem.
Acesta e un mesaj al speranţei pentru un viitor mai bun
şi începe aici, în Oraşul Făgăduinţei.
Vroiam să te întreb dacă eşti sigur că vrei să iei parte la acest lucru?
Crede-mă, îl vreau pe Collier prins la fel de mult ca oricine.
Nu la Collier mă gândeam.
E fiul meu.
Vreau să cred că încă pot ajunge la el.
Breşă de securitate
Tom!
Diana, ce naiba se întâmplă,
unde e toată lumea?
Nu ştiu. Eşti prima persoană pe care o văd.
Tocmai m-am trezit pe podeaua camerei de pauză.
De ce dormeai în camera de pauză?
Ultimul lucru de care îmi amintesc...
e că mergeam acasă.
Ultimul lucru de care îmi amintesc, e că mă uitam pe un dosar în sufragerie.
Tom, Skouris!
De ce m-am trezit sub scaunul biroului?
Te rog, spune-mi, tu ştii cum am ajuns acolo.
Prima posibilitate, suntem atacaţi,
cineva care ne urăşte şi îşi foloseşte abilitatea.
Poate mai mult de unul...
Asta ar explica pierderea de memorie.
Dar dacă unul dintre cei 4400 ar veni după noi, de ce suntem încă în viaţă?
Suntem singurii supravieţuitori din clădire?
Poate, sau poate că atacatorii n-au coborât încă la nivelul nostru.
Să nu ignorăm a doua posibilitate...
că întreaga lume este sub atac,
iar clădirea reacţionează la o situaţie de securitate.
Adică suntem singurii supravieţuitori din lume?
Putem ajunge la o posibilitate care să nu implice un atac?
Nu răspunde.
Suntem în afara reţelei clădirii
şi nici nu pot accesa sistemul.
Poate o putem face din OPS.
Încearcă să accesezi sistemul principal... să iei legătura cu cei de afară.
Asta sau putem ieşi pe uşa din faţă.
Auzi acea alarmă?
Asta înseamnă că clădirea e închisă,
şi va rămâne aşa până când cineva va rescrie sistemul operaţional de securitate.
Putem fi singurii de aici care ştiu să facă asta.
În regulă.
Pregăteşte-te de plecare.
Nu-mi pasă dacă în clădire sunt toţi cei care au luat promicin din Seatlle,
mergem către centrul de comandă.
Întâi, trezeşte-l pe PJ
PJ, trezeşte-te, omule.
Fără telefon, fără e-mail.
Nici radioul de urgenţă nu funcţionează.
Supravegherea internă e căzută, de asemenea.
Nu pot găsi o armă nicăieri.
Marco!
Mă bucur să văd că nu suntem singuri.
Doamne, spune-mi că ai nişte răspunsuri.
Oh, ai intrat în reţea.
Bună treabă, Brady!
N-am fost eu...
sunt încă pe dinafară.
Alarma s-a oprit pur şi simplu.
Telefoanele sunt încă moarte.
Dar dacă sistemul de securitate e căzut, înseamnă că ieşirile nu sunt blocate
şi am putea ieşi de aici.
Da, se merită să încercăm.
Tom, tu şi cu mine vom cerceta în faţă,
să fim siguri că e o cale sigură de ieşire.
Diana, tu stai pe lângă băieţii ăştia.
Păzeşte-le spatele în timp ce încearcă să refacă comunicaţiile.
Aşteaptă.
În regulă, să mergem.
Nu e nimeni acolo.
Nu e nimeni nicăieri.
Nu am văzut nici un suflet de când am părăsit biroul central.
CEI 4400 - Sezonul 4-
Episodul 8: FĂRĂ IEŞIRE
Baldwin...
Collier, ce naiba ai făcut cu acest loc?
Tată?
Kyle?
Ce se întâmplă aici?
Răspunde-mi!
Kyle, fugi!
Stai aşa!
Kyle, nu!
Kyle, aşteaptă!
Aşteaptă, Kyle!
Deschide uşa!
Deschide uşa, Kyle!
Uite, orice ai face aici, trebuie să încetezi.
Trebuie să îl convingi pe Collier să se oprească.
Deschide uşa!
Ce faci aici?
Shawn...
Unde suntem? Ce mi-ai făcut?
Ce naiba se întâmplă?
Nu am fost eu.
Nu am făcut nimic.
Asta pare a fi clădirea NTAC.
Am fost arestaţi?
Lucram târziu în apartamentul meu.
Nu îmi amintesc nimic după asta.
Poate că guvernul i-a încercuit pe cei 4400.
Au soldaţi cu abilităţi.
Poate s-au jucat cu memoria noastră.
De ce ne-ar fi pus pe noi doi împreună?
Kyle...
Nu înţeleg.
Collier tocmai a construit un adăpost până în mijlocul oraşului.
Asta e un mare câştig pentru el.
De ce ar risca totul atacând?
Nu a rămas în zonă să dea explicaţii.
Orice ar plănui... trebuie să fim gata să ne apărăm.
Băieţi...
Putem coborî uşile blindate la nivelul acestei camere?
Sunt controlate de computer şi încă nu putem accesa sistemul.
Am putea muta mobila şi să facem o baricadă.
Minunat, vom face un perete din birouri şi scaune,
sunt sigur că va fi de ajutor...
Mai ales dacă au pe cineva care ne poate topi creierii, de după colţ.
Ai o idee mai bună?
Aşteaptă, e un dulap de arme... un nivel mai jos.
Acolo depozităm toate armele.
Poate Collier încă n-a ajuns la el.
Crede-mă, nu vreau să îl ameninţ cu arma pe Kyle,
dar dacă Collier conduce vreun fel de atac...
ne trebuie ceva mai mult decât ustensile de birou cu care să luptăm.
Maia?
Maia!
Am verificat acea cameră, era goală.
E în regulă acum. Eşti cu mine. Eşti în siguranţă.
Tata şi şefa lui erau la fel de surprinşi ca şi noi.
Credeau că Jordan ne-a adus aici.
Ne-a adus?
Jordan nu are nimic de-a face cu asta.
Da, dar nu întotdeauna spune care îi sunt planurile, Kyle.
Cred că nu ai aflat încă asta.
Relaţia mea cu el este foarte diferită de a voastră.
El nu ascunde lucruri de mine.
Si mai mult ca sigur nu a plănuit un atac asupra NTAC.
Băieţi, staţi puţin.
Nu vă puteţi lupta, nu acum.
Uite ce e, trebuie să îl găsesc pe Jordan.
E şi el blocat aici, de asemenea.
Nu mă duc nicăieri fără el.
În regulă, voi puteţi face orice vreţi.
Îmi voi găsi ieşirea de aici.
Shawn!
Shawn...
Ce, Isabelle, ce-i?
Ascultă, orice s-ar întâmpla aici,
avem mai multe şanse de a ieşi dacă stăm împreună.
Acum, stai cu noi.
Îl vom găsi pe Jordan, şi vom pleca ca un grup.
Nu răspunde.
Astea ar trebui să funcţionze cu rezerva de curent.
Ce folos să ai un dulap cu arme dacă nu îl poţi deschide în caz de urgenţă?
Poate putem găsi o bară sau ceva,
să încearcăm să forţăm uşa.
Aşteaptă...
Dacă putem scoate chestia asta, poate o pot scurt-circuita.
Într-adevăr?
Vei scurt-circuita uşa...?
Nu trebuie sa pari aşa de surprins.
Am lucrat pe lângă astea ani întregi.
Ai fi surprins de câte poţi învăţa stând pe lângă un răcitor de apă.
Încearcă asta.
De unde ai luat aia?
Din sertarul biroului meu.
Ne-ai spus că ne vom apăra cu obiecte de birou, aşa că...
Ce?
Nimic.
Nimic, doar...
Mă întreb cum ai făcut asta.
Ne-am trezit toţi în mijlocul NTAC fără nici o explicaţie
şi acum suntem în beci, încercând să forţăm un dulap cu arme
ca să putem riposta unui atac a sute de oameni cu abilităţi.
Pare fără speranţă, nu-i aşa?
Dar tu continui să mergi înainte.
Dacă m-aş fi oprit de câte ori o situaţie părea fără speranţă,
nu aş fi rezistat în acest job.
Tot ce fac e să mă concentrez pe ceea ce e în faţa mea.
În câţiva ani, vei privi înapoi
şi vei realiza că ai supravieţuit făcând exact acelaşi lucru.
Câţiva ani?
Sunt flatată că tu crezi că voi rezista atât.
Aici, vino, ajută-mă.
Voi răsuci şi tu vei trage, ok?
Ok, bun.
Acolo.
În regulă.
Gata.
Jordan...
Şi nici unul dintre voi nu are idee cum am ajuns aici?
Dar toţi sunteţi ok, nimeni nu e rănit?
Da.
Shawn?
Sunt bine.
Ce faci aici?
Toate ieşirile erau blocate şi am căutat locul ăsta.
NTAC îi inchide aici pe cei 4400
şi pe cei care au făcut injecţia.
Căutam aliaţi.
Întreaga aripă a clădirii e goală,
deci presupun că eşti ghinionist.
Nu.
Nu, nu sunt ghinionist.
V-am găsit pe voi trei.
Cred că e de-ajuns.
De-ajuns pentru ce?
Centrul lor operaţional e la nivelul 2.
Comunicările, comenzile...
Dacă ajungem acolo putem contacta Oraşul Făgăduinţei, să cerem ajutor.
Acolo e biroul tatălui meu,
vor fi toţi acolo.
Cel mai probabil, dar nu e altă cale.
Trebuie să controlăm acea cameră.
Acum vorbeşti să dăm putere prea mare unor agenţi guvernamentali, Jordan.
Ce vom face, vom lua ostatici?
Shawn, ne-au adus aici împotriva voinţei noastre.
Ei sunt agresorii.
Voi ieşi de aici în pace dacă voi putea,
dar voi ieşi de aici,
iar cei care nu vor să îşi petreacă restul vieţii într-o celulă să mă însoţească.
Eşti în regulă?
Da!
Da, e în regulă... în regulă.
Pregăteşte-te să fii impresionat.
Cred că şocul a meritat.
Sunt impresionat.
Nu e nimic aici.
E gol!
Meghan!
Ce s-a întâmplat... eşti în regulă?
Da, sunt bine.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Voi încerca să o deschid din nou.
Ok.
Meghan!
Eşti acolo?
Meghan!
Oh, Doamne, Meghan.
Meghan!
Uită-te la mine...
Meghan!
Nu înţeleg ce s-a întâmplat.
E ca şi cum acea uşa s-a închis singură.
Am plecat doar pentru câteva secunde.
A fost un accident, Tom.
Poate.
Dar nu am fi fost blocaţi aici dacă nu ar fi fost Collier.
El e responsabil de moartea lui Meghan.
O putem adăuga la lista cu miile de victime de care este responsabil.
Nu are nici un sens.
Nu ar fi trebuit sa moară.
Trebuie să repunem computerele online.
Hai să ne concentrăm pe asta.
După ce ar trebui să ne uităm?
După orice am putea folosi să ne apărăm.
Kyle...
Da.
Kyle, asta e o nebunie.
Se presupune că ar trebui să folosim astea pe cineva?
Sper să nu fie nevoie.
Asta e tot ce am putut găsi.
O coadă de mătură,
ce să fac cu ea?
Foloseşte-o,
sau nu,
dar nu voi ceda fără luptă.
De ce crezi că avem nevoie de o luptă?
Nu ai zis că atunci când te-ai întâlnit cu unchiul meu a zis că eşti în spatele acestui lucru?
Tu crezi că ei sunt.
Asta aduce întrebarea - dacă nu e nici unul dintre noi?
Dacă altceva cauzează asta?
Întâi, să controlăm acea cameră, apoi punem întrebări.
Nu, hai să le punem acum.
Ceea ce se pare că uiţi, unul dintre agenţii NTAC cu care vrei să te înfrunţi e unchiul meu,
tatăl lui Kyle.
Trebuie să fie o cale să putem comunica cu ei.
Mă voi duce eu,
iar voi trei mă puteţi aştepta aici.
Ce?
Se pare că viitorul ţi-a dat abilitatea potrivită.
Mereu cauţi soluţia paşnică, vindecarea...
Admir asta, chiar dacă înseamnă că nu poţi fi parte a mişcării.
Ce se întâmplă?
Haideţi, trebuie să plecăm!
Jos!
Kyle!
Shawn...
Ştiţi, nu trebuie să fie aşa de ciudat şi linişte aici.
Puteţi vorbi unul cu altul.
Ce?
Nu e ciudat şi linişte.
Mama ta şi cu mine vorbim tot timpul.
Cred, dar veneai aproape în fiecare seară la noi.
Jucam jocuri.
Era haios, dar nu mai vii aşa des.
E ca şi cum trebuie să pretindem că nimic nu s-a întâmplat.
E... complicat, dragă!
Dar Marco şi cu mine suntem prieteni.
Nu se presupune că prietenii trebuie să se vadă din când în când?
Toată lumea, veniţi aici!
Vin!
Ţine uşa închisă şi stai jos, orice ai auzi.
Staţi cu toţii în spate,
staţi în spate!
Collier!
Pentru orice ai venit să faci, orice ai vrea, nu se va întâmpla.
Tată, nu noi facem asta.
Te rog, lăsă-mă înăuntru.
Nu vreau să lupt.
Meghan Doyle, e moartă, Kyle,
înţelegi?
E moartă.
Cum ai putut face asta?
Ţi-am zis, nu suntem noi de vină,
noi doar ne-am trezit aici,
nu ştim ce s-a întâmplat.
E adevărul!
- Minţi! - O, Doamne...
Esti rănit...
Ce s-a întâmplat?
O fereastră a explodat.
M-am tăiat.
Iar Shawn...
Shawn!
O, nu...
Nu e bine.
Nu aşa trebuia să se întâmple.
E mort.
Din cauza ta!
Doi oameni au murit din cauza ta!
Nu am avut nimic de-a face cu asta!
Pe naiba n-ai avut!
Opriţi-vă!
Spune adevărul!
Nu el v-a adus aici.
Eu v-am adus.
Eu am făcut să se întâmple asta.
Mi-am făcut injecţia.
Suntem cu toţii aici din cauza abilităţii mele.
Am făcut injecţia acum 2 luni.
Când promicinul a apărut pe străzi,
am realizat că va schimba totul pentru totdeauna.
Ştiinţa, politica, religia.
Am vrut să fiu o parte din asta.
Trebuia să fiu o parte din asta.
Apoi, într-o noapte,
logodnica mea şi mama s-au certat în legătură cu lista de invitaţi de la nuntă.
M-am dus la culcare dorindu-mi să pot face ceva să le liniştesc.
Când m-am trezit eram în alt loc.
Eu, mama, Sarah.
Nu ştiam cum am ajuns acolo,
dar eram prinşi într-o mare înghesuială pe un pod...
şi eram la o oră de locul unde trebuia să ne căsătorim.
A trebuit să lucrăm împreună să străbatem oraşul
şi când zic "lucru", păi lucru a fost.
Au fost cutremure, inundaţii, un incendiu,
a fost o nebunie...
Dar am supravieţuit împreună
şi am ajuns la biserică în timp util.
Am sărutat-o pe Sarah la sfârşitul ceremoniei
şi apoi ne-am trezit toţi acasă.
Jocul se terminase.
Jocul?
Da.
De atunci, mi-am dat seama cum e cu abilitatea mea.
E ca un joc.
PJ, nu mai folosi cuvântul joc.
sunt 2 oameni morţi.
Nu sunt sigur de asta.
Nimeni nu a murit înainte.
Nu ştiu ce înseamnă pentru lumea reală.
De ce NTAC?
De ce ai ales acest loc?
Nu eu l-am ales.
Voi l-aţi ales.
Noi toţi l-am ales.
Dar nu am control asupra altceva.
Noi determinăm unde mergem,
toate minţile noastre, împreună.
E o chestie a subconştientului.
NTAC înseamnă ceva diferit pentru noi toţi,
dar contează pentru fiecare,
aşa am ajuns aici?
Exact
şi e mereu un obstacol, ceva ce toţi jucătorii trebuie să depaşească.
Ştiu că sună ciudat, dar în acest caz,
cred că obstacolul e chiar clădirea.
Spui că sediul NTAC încearcă să ne ucidă?
Ar avea un sens...
Clădirea a electrocutat-o pe Meghan.
Clădirea a cauzat explozia ferestrei care l-a ucis pe Shawn Farrel.
Deci, ce ar trebui să facem?
Să stăm şi să aşteptăm ca ea să ne aleagă?
Nu.
Ar trebui să lucrăm împreună,
ăsta e scopul.
Stau la birou toată ziua
şi citesc despre cum lucrurile se înrăutăţesc,
despre cum totul e o problemă de timp până ce totul va exploda.
O luptă între pozitivi şi negativi.
De aceea am adus oameni din ambele tabere aici.
Am... am vrut să ajut.
Am vrut să aduc cele 2 tabere împreună.
Deci vom privi cum vom muri unul câte unul,
e al naibii de valoroasă lecţia asta.
Nu doar că ne-ai riscat vieţile...
Dacă mor, dacă Kyle moare aici,
asta ar însemna sfârşitul mişcării
Ai pus în pericol tot ce am muncit.
Hai să nu îi uşurăm treaba clădirii.
Ar trebui să mutăm toate computerele de aici,
orice este electronic...
Nu, poate fi o ieşire din asta.
Ultimele dăţi când am jucat, mi-am dat seama că e mereu o uşă în spate.
Dacă o găsesc, pot ieşi pe acolo
şi dacă o fac, jocul se termină.
Ne trezim cu toţii.
Sper că Shawn şi Meghan de asemenea.
Unde e?
De obicei e la capătul îndepărtat al câmpului de joacă.
Oriunde m-am trezit în joc,
e cel mai departe de acolo.
Aşteaptă, aşteaptă, ai venit în cameră...
Ok, Marco, caută nişte hărţi ale clădirii.
Caută unde ar putea fi această "uşă din spate".
Toată lumea, la muncă şi aveţi grijă.
Crezi că Shawn e chiar mort?
Nu ştiu.
Să sperăm că nu.
Uite, ştiu că tu crezi că injecţia a fost o greşeală,
dar ştiam ce fac.
Ştiam că urmându-l pe Collier trebuia să mă obişnuiesc cu oameni care mor,
poate chiar oameni cunoscuţi.
Îmi ziceam, ştii,
că aceste morţi nu erau inutile.
Erau sacrificii.
Încă mai cred asta.
O cred.
Dar văzându-l pe Shawn zăcând acolo...
Poate o să îţi aminteşti sentimentele astea data viitoare când Collier ia decizii din astea.
Uite ce e,
nu vreau să îţi ţin o predică,
dar ştii cum e să îţi faci grji aşa cum eu îmi fac.
De fiecare dată când aud ceva de Collier la ştiri,
de fiecare dată când iau ziarul dimineaţa,
mi-e frică că voi afla că eşti la închisoare, sau că eşti mort.
Nu văd cum s-ar putea sfârşi altfel pentru tine.
Am putea învinge,
desigur, am putea salva lumea.
Eu vreau un fiu, nu un martir pentru cauza lui Collier.
Tată, cauza asta e de ajuns.
Îmi pare rău,
cred că niciodată nu am încetat să fiu un tată.
Cred că Marco a găsit ceva.
Asta e.
Sfârşitul acestui drum, la nivelul subteran 11.
Acesta e cel mai îndepărtat punct al clădirii faţă de biroul nostru.
Dacă uşa lui PJ e undeva... acolo trebuie să fie.
În regulă, mă duc eu.
Nu singur, nu mergi singur.
Această clădire e o mare capcană,
nu te trimitem acolo singur.
Nu va fi singur.
Din câte ştiu, sunt singurul care poate sfârşi asta,
eu trebuie să fiu cel care trece prin acea uşă.
În regulă, pregăteşte-te.
Plecăm în 2 minute.
Merg cu voi.
Acesta ar trebui să fie un exerciţiu de cooperare
şi sunt de părere că ar trebui să împărţim riscul.
Cred că ar trebui să mergem pe scări.
Da.
Ţi-a păsat de Shawn, nu-i aşa?
Shawn era doar un copil când tatăl său a părăsit-o pe sora mea.
Am încercat să mă interesez de el, să fac tot ce pot să ajut la creşterea lui.
Ai făcut o treabă bună.
Era un extraordinar...
este...
un tânăr extraordinar.
Noi doi am crescut separat.
E greu să pierzi pe cineva în care...
ai investit mult timp.
Păi, aşa ţi-ai aşternut.
Shawn s-a depărtat de tine deoarece nu credea în ceea ce tu crezi acum
şi erai prea rigid să schimbi.
Nu de asta a plecat Kyle?
Nu compara cele 2 situaţii.
Dacă nu erai tu, nu am fi stat aici întrebându-ne dacă Shawn e mort sau viu.
Tu ai pus injecţia acolo, de aceea el a făcut-o
şi de aceea 2 oameni la care ţin ar putea fi morţi.
Împărţirea promicinului nu e de blamat. Frica de el... este.
Guvernul îi împiedică pe cei care au făcut injecţia
să afle cum îşi pot controla abilităţile.
I-aţi înrăit pe cei cu har.
Şi ce? Ar trebui să ne dăm toţi la o parte şi să vă lăsăm să conduceţi lumea?
Vă puteţi opri din ceartă?
Chiar că ne veţi omorî pe toţi.
Dacă nu vă liniştiţi, mai bine v-aţi duce înapoi în biroul de comandă.
Voi găsi ieşirea singur.
Astea sunt scările, să mergem.
Te superi dacă te duci tu primul?
Îţi asigur spatele.
Dacă chestia asta cu "uşa din spate" nu merge, vom avea nevoie de alt plan.
Ştim deja că nu putem ajunge la generatoare, deci...
Maia, ce faci?
Îl ajut pe Kyle.
Nu ştim aceste locuri aşa de bine ca voi, dar ne putem adapta uşor.
Adică, cine ştie? Poate vom găsi o soluţie.
Ok, minunat.
Maia, vrei să te duci să stai cu Marco?
Mamă, încercăm să...
Du-te acum!
Ştii, şi eu vreau să ies de aici la fel de mult ca şi voi.
Ştiu că mă urăşti.
Nu te învinovăţesc, dar trebuie să lucrezi cu mine.
Aşa e jocul.
I-ai ameninţat viaţa fiicei mele.
Ştiu.
M-ai împuşcat pentru asta, îţi aduci aminte?
Da, de şase ori, aş fi vrut mai mult dacă aş fi putut reîncărca.
Chiar nu îmi pasă care este scopul acestui mic exerciţiu.
Stai naibii departe de Maia.
Maia, vino încoace.
Asta e.
Dacă putem trece de acea uşă, acela ar trebui să fie drumul de ieşire.
Lăsaţi-mă pe mine să încerc.
Ăla sunt eu. Dormitorul meu.
Se pare că am gasit "uşa din spate".
Ştiu că voi merge la închisoare când ne vom trezi.
Doar...
Asigură-te că toţi ştiu că îmi pare rău.
E mort.
A dispărut! Calea spre ieşire a dispărut!
Nu va merge.
PJ a spus că e singurul care poate opri asta.
- Da... păi, eu nu voi ceda. - Nici eu.
"Uşa din spate" era doar asta, o cale spre afară, o opţiune. Mai e una.
Am jucat jocul. Încercaţi să supravieţuiţi. Câştigatţi.
Să câştigăm?
PJ a spus ca e un ţel pentru fiecare joc, punctul de final.
Da, dar nu ştim care e ăla.
Încă nu, dar mă îndoiesc că îl vom afla aici jos.
Să mergem înapoi către camera operaţională, stăm împreună, să căutăm o cale de a supravieţui.
Aşteaptă o secundă.
Mi se pare mie sau se face cald aici?
Aerul cred că are peste 100 de grade.
Deci locul ăsta ne va prăji?
Personal, prefer să fiu electrocutat decât prăjit.
Uite, nimeni nu va fi gătit.
Controalele ambientale sunt doar câteva nivele mai jos.
Putem schimba temperatura manual.
Nu va merge.
Controalele temperaturii merg prin reţeaua computerului principal
şi tot nu putem accesa sistemul.
Trebuie să ucidem clădirea.
Acest loc merge pe curent.
Dacă îi luăm asta, nu ne mai poate răni.
Închidem clădirea, câştigăm.
Să tăiem alimentarea cu curent... Crezi că nu ne-am gândit deja la asta?
Generatoarele de urgenţă sunt închise.
De fapt... nu e o idee rea deloc.
Nu putem închide generatoarele pentru că nu putem ajunge la ele,
Dar dacă găsim o cale să facem să se supraîncarce sistemele de securitate...
ar fi o explozie de curent şi clădirea ar cădea în întuneric.
Sunt două reţele de curent care străbat clădirea...
sistemul nostru obişnuit şi linia de urgenţă.
Dacă am putea găsi locul unde cele două se îmbină...
le conectăm şi "zap",
scurt-circuităm clădirea.
Aici. Ţinem toate serverele în acea cameră.
Orice linie de curent din clădire trece pe acolo.
Ok.
Dacă PJ nu ne scoate de aici în 2 minute, eu şi Marco intrăm în acea cameră.
Isabelle...
Caută cel mai mare fir de curent pe care îl găseşti şi trage izolaţia jos de pe el.
Vii cu noi.
E ideea ta. Ar trebui să ai o şansă să vezi dacă merge.
Ce se aude?
Clădirea. Nu cred că îi place planul nostru.
Ce se întâmplă?
Nu mai bagă aer în cameră.
Îl scoate.
Ok, băieţi, nu mai aşteptăm 2 minute. Mergem acum.
Uşile sunt închise.
Stai aici.
Tată!
Kyle, ce se întâmplă?
Clădirea ne termină! Scoate tot aerul afară din cameră!
Tom, nu cred că mai avem mult timp!
Încearcă să scurt-circuitezi clădirea!
Asta e tot ce am putut găsi.
Trebuie să punem acea legătură între aceste două fire.
Dacă Marco are dreptate, acestea vor închide clădirea.
- Ăsta nu e destul de lung. - Atunci caută mai multe!
Aceste linii de curent sunt închise în perete.
Dacă le-am putea smulge din tavan...
Nu, ei mor în acea cameră. Nu avem timp.
E doar o metodă de a lega cele două reţele.
Noi.
Închidem noi circuitul.
Ce vrei să spui e... ca mii de volţi să treacă prin trupurile noastre?
Vom muri!
Vom muri, dar dacă colegii tăi au dreptate...
vom sfârşi chestia asta.
Deci ce spui?
Nu pari a fi genul de om care se teme de sacrificiu.
Îmi tot zic că e un joc, dar ştii ce?
Încă nu aş vrea să mor.
Nu e o experienţă după care mor să o reîncerc.
Există o vorbă veche: "Trebuie să crezi".
- La 3? - La 3.
1...
2...
3!
Maia!
Mami!
Oh, dragă, eşti în ordine?
Eşti bine.
Nu eşti rănit.
Sunt bine.
Jordan e aici? L-ai văzut?
Pot vorbi cu Tom Baldwin, vă rog?
Tom...
L-am... L-am prins pe PJ.
Dupa ce s-a trezit, a încercat să fugă spre Oraşul Făgăduinţei, iar... noi...
Sunt... sunt bine. E în ordine.
Îmi pare rău. Doar că...
Te-am văzut murind seara trecută. Nu ai idee ce bine e să te văd acum.
Îmi pare rău că lucrurile au degenerat
şi ştiu că voi merge la închisoare din cauza injecţiei,
aşa că poate nu e cel mai potrivit moment să zic asta,
dar...
dacă tot ce mi-ai spus e adevărat,
poate că s-a meritat să jucăm jocul.
Cum poţi spune asta?
A fost înfricoşător, dar abilitatea mea a funcţionat.
Jordan Collier si Tom Baldwin chiar au cooperat.
S-au sacrificat pentru a-i salva pe ceilalţi jucători.
Asta înseamnă ceva, nu?
Să sperăm. Nu vreau să cred că ai renunţat la libertatea ta pentru nimic.
Va veni cineva imediat să te ducă jos.
- Eşti bine? - Da.
Va fi ciudat să nu îl mai vedem pe PJ prin birou.
Ştiu că nu e prea corect...
dar admir ceea ce a făcut.
Îl ştiu pe Jordan Collier mai bine decât îl ştiam acum o zi
şi el ne cunoaşte pe noi.
Ăsta trebuie să fie un lucru bun.
Da. Păi... Vom vedea...
Marco, eu...
Avea Maia dreptate? Lucrurile au devenit prea ciudate între noi?
Cam greu de evitat, nu?
Te-ai despărţit de mine şi tot trebuie să te văd în fiecare zi.
Dacă te simţi în stare, chiar mi-ar place să fim prieteni
Şi i-am promis lui Maia că voi găti friptură mâine seară şi...
poate poţi trece pe la noi.
Ştiu că îi va place asta... şi mie.
Vestita friptură Skouris.
Am perfecţionat reţeta, să ştii.
Atunci ne vedem?
Ok.
- Baldwin. - Fiul tău e bine.
Toţi suntem bine.
Collier...
Vroiam să ştii.
Apreciez gestul. I-am lăsat mesaje toată dimineaţa.
Am vorbit şi cu Shawn mai devreme. Este...
este bine şi el.
Nu vreau neînţelegeri. Nimic nu s-a schimbat între noi.
Tot voi da promicin celor care vor să schimbe ceva
şi tot voi clădi Oraşul Făgăduinţei.
Şi vei sfârşi în cătuşe, Jordan,
şi eu voi fi cel care ţi le va pune.
Tocmai mi-ai spus Jordan...
Da.
Cred că da.
Până la urmă PJ tot a reuşit ceva.
Deci, Tom...
Vrei să închizi tu sau închid eu?