NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Sanoin hänen opettajalleen:
"Haluatko siirtää Maxin ylemmälle luokalle kesken lukuvuoden?"
Hän sanoi: "Max on niin edistynyt,
että viides luokka on ajanhukkaa."
Voiko vielä jollekin kerskua, että Max aloittaa jo yläasteen?
Selvä, tri Reubenstein. Päästän jatkamaan juurihoitoa.
Eikö äiti saa olla ylpeä?
On ylpeitä ja sitten tuota, mitä ikinä teetkin.
Max on innoissaan päästessään häntä vanhempien seuraan.
Hänen ikäisenään vain te olitte minua vanhempia lapsia.
Onneksi olitte hyvin epäkypsiä.
Tuo ei ole totta.
Katso. Kirjoitin "räkä" muroillani.
Max syntyi 40-vuotiaana. - Ennemminkin 80-vuotiaana.
Hiljattain hän sanoi: "Nauti näistä päivistä. Ne kuluvat pian."
Ja hän antoi dollarin.
Miten te olette ajoissa ylhäällä?
En olisi halunnut olla. Max nousi varhain kuorimaan ihoaan.
Sitten hän lainasi kosteusvoidetta ja sanoi sitä "apteekin roskaksi".
Huomenta, täti, veli, äiti ja Gibblerit.
Ilman järjestystä tai puolueellisuutta.
Valitsit liivipuvun.
On uusi koulu ja uudet lapset. Ensivaikutelman voi tehdä vain kerran.
Itse tein sen matkimalla Barack Obamaa.
Pistä paremmaksi.
Takaovikin on aina auki.
Hei, Ethan. Kiitos koulukyydistä. - Halusin niin nähdä sinut.
Yök. Älkää. On liian aikaista tuolle.
Heippa, äiti. - Heippa.
Ihmettelette kai, miksi kutsuin teidät.
En ihmettele.
Kutsuitko meidät? Tulin vain ilmaiselle voileivälle.
Meillä on ongelma.
Voi ei.
Onko keittiössä taas opossumeja?
Oliko keittiössä opossumeja?
Steve puhuu. - Tiedättehän, että Uncle Monty's -
pitää vuosittain voileivänsyöntikisan, jossa kilpailemme asiakkaiden kanssa?
Olen yksi Sandwich Emporiumin omistaja enkä ole kuullut tästä kilpailusta.
Teidän pitää lukea herkku- ja jalkaterapiablogiani -
Lihaa ja jalkoja.
Vuosia Uncle Monty's oli lyömätön,
kunnes tuli yksi asiakas, jonka ruokahalu oli isompi kuin itse Monty-sedän.
Kuka oli Monty-sedän legendaarisen voileipätilavuuden vertainen?
Berkowitz.
Uusina omistajina meidän täytyy haastaa hänet -
saadaksemme takaisin halutun kultaisen subipokaalin.
Hän syö voileipää jopa kuvassa.
Hän söi joka kuvassa.
Miten päiväsi meni, kulta? Et olekaan Max.
En ole Max, mutta pidän vanhasta keksistä.
Ne eivät ole vanhoja, vaan biscotteja. - Se on italiaksi "vanhoja keksejä".
Irti. Max ja minä syömme niitä puhuessamme ekasta koulupäivästä.
Juttelemme ja napostelemme. Kutsun sitä Snack Chatiksi.
Mikä on banderollibudjettisi?
Et halua tietää.
Siinä hän on.
Snack Chatin aika. Miten päiväsi meni?
Hyvin.
Mihin menet? Minulla on Earl Greytä, biscotteja...
Tulostin jopa kuvia opettajistasi pelataksemme Kuka opettaa mitä?
Ohuet viikset ja laiha solmio. Biologiaa, eikö?
Ihan sama. Sain läksyjä.
Tuo oli outoa. - Niinpä.
Hänen paitansakin oli pois housuista.
Jopa vauvana bodi oli tungettu vaippaan.
Tiedän, mitä tapahtui.
Jackson kävi saman läpi.
Näimme tyypillistä yläastelaisen pojan käyttäytymistä.
"Jäbä."
"Se oli hillityn noloa."
"Peli loppui."
"Jes."
Illan syöntikisan voittaja saa kunnian edustaa Uncle Monty'sia.
Aikojen alusta suuret hetket ovat syntyneet suurista tilaisuuksista...
Sulje suusi, Mighty Ducks.
Kun Jimmy on matkoilla, on selvää, että voittaja on Jackson.
Hän söi paljon kaalisalaattia syntymäpäivänään.
En tiennyt, että se oli kaikille. - Se oli tarjoiluastiassa kauhan kanssa.
Stephanie on oikeassa. Kuka syö enemmän kuin teini-ikäinen poika?
Entä 40-vuotias mies, joka murskasi Zumba-luokkansa?
Anteeksi.
Olen kuuluisa voileipien syöjä.
Kahden vuosikymmenen ajan tiesitte minusta vain sen.
Hetkinen. Entä minä?
Mitä sinusta?
Voin voittaa siinä kuin tekin.
Söpöä.
Selvitämme tämän vanhanaikaisesti ahmimalla subeja.
Paikoillanne, valmiit.
Nyt.
Viisi, neljä,
kolme, kaksi...
Leivät alas.
Se oli mukava lämmittely. Kuka haluaa tehdä tämän oikeasti?
Söitkö juuri kuusi voileipää?
Seitsemän ja pari suolakurkkua päteäkseni.
Olkoon tämä opetus teille.
Uusi Monty-setä näyttää olevan Ramona Beatrice Gibbler.
Tehkää tilaa pahamaineiselle RBG:lle.
Syötkö tuon?
Tässä on lounaasi.
Ei kiitos.
Eilisillan jälkeen en voi katsoakaan voileipää.
Oletko yhä täynnä? - En.
Voileipä edustaa epäonnistumiani.
Hauskaa. Äitisi edustaa minun.
Kuis pyyhkii, jätkät?
Jätkät?
Tuliko tuo sinusta?
Onko koulun pynttäytymispäivä? Jos on, onnistut amerikkalaisena perusjäbänä.
Ei khakia, ei liiviä.
Hauskaa, Max. Vaihda ne. Myöhästyt koulusta.
Kaikki hyvin. Rokkaan tätä, beibi.
Kutsuitko minua beibiksi?
Kyllä, muru.
Tapahtuiko koulussa jotain eilen?
Peräänny, äiti.
Olen nyt yläasteella. Jätin liivin ja solmiot. En ole enää lapsi.
Näytät tutulta, mutta en ihan tunnista.
Hei, kaikki.
He ovat jäbäkaksoset.
Äijä, tykkään vermeistä.
Hemmo.
Valmis vapaaehtoistyöhön yömajaan?
Hetki vain.
Max, oletko varmasti kunnossa? - Kaikki hyvin.
Voisitko hakea kollareita ostarilta? - Sanot aina, että kollarit ovat avunhuuto.
Se oli vanha Max. Nähdään, skeittaaja.
Pidän pojasta.
Odota autossa.
Ramona, istu alas.
On aika kertoa totuus.
Onko jokin vialla?
Kyllä.
Sinulla on enemmän meidän geenejämme kuin on turvallista.
Eilen syömiesi voileipien määrä ei ole poikkeavuus.
Tulet kilpailevien syöjien pitkästä sukulinjasta molemmin puolin.
Jos minulla on tämä supervoima, haluan käyttää sitä yleiseen hyvään.
Syömiskilpailun voitto on täydellinen tilaisuus -
näyttää, että naiset voivat tehdä mitä vain, jopa voittaa Berkowitzin.
Mutta sinun täytyy hoitaa ja hioa tätä lahjaa.
Ja uskoa.
Minä uskon.
Tehkää minusta mestari.
Viisikymmentäkaksi. - Pystyt siihen. 53.
Jatka. Nopeammin.
Viisikymmentäneljä. Gibblerit eivät lopeta. Jatka.
Nopeammin. - Lisää.
Hyvää työtä. Pystyt siihen.
Melkoinen yleisö.
Missä Max on? - Hän on tuolla.
Onko tuo Max? Hänellä on cargoshortsit. En ole ikinä nähnyt hänen polviaan.
Hän kertoi DJ:lle, että vaihtoi väittelyn puukässään.
Hän kertoi pieruvitsinkin.
Kumman?
Miten DJ ottaa kaiken tämän?
Hän on ostarillaa ostamassa kollareita ja kyseenalaistaa kasvatusvalintansa.
Tervetuloa Uncle Monty'sin jokavuotiseen voileivänsyöntikisaan.
Tässä nurkassa on hallitseva mestari Berkowitz.
Berk!
Ja nyt haastajamme.
Hän on lahjakas, herttainen ja tykkää syödä.
Ramona Gibbler.
Tapaamme vihdoin, Berkowitz.
Miten menee, minikoko? Eikö sinun pitäisi syödä minilounastasi?
Onko sinulla rahkeita tähän? - Näytänkö siltä, ettei ole?
Olet oikeassa. Perun kysymyksen, mutta pidä asenne.
Hei, Ramona. - Ethan.
Sinä tulit.
Miksi sinä tulit?
Kannustamaan tyttöystävääni. Haluan tukea sinua.
Sinun ei todellakaan olisi tarvinnut.
En jättäisi tätä väliin.
Hyvä on, syöjät.
Voileivät ovat valmiina.
Hienoa.
Pieni hetki vielä.
Ramona.
Hän luovuttaa. Tiesin sen.
Berkowitz voittaa.
Eipäs hoppuilla.
Käyn katsomassa, miten hän voi.
Hopi hopi. En halua myöhästyä spinningistä.
Luitko kyltin? Vain työntekijöille. - Älä viitsi. Kukaan ei tee töitä täällä.
Mitä siellä tapahtui?
Ei mitään isoa, vain maha- ja hengitysjuttu sekä -
hikoilujuttu. Hikoilenko minä?
Suoritusjännitystä vain.
Lupaan, että kun olet tositoimissa, hermoilu lähtee.
Ethanin pitää lähteä.
Siitä siis on kyse.
Ethan näkee, kun mässäilen.
Tiedän, että minun pitäisi olla naissoturi, mutta en -
halua, että poikaystäväni näkee minut... - Epänaisellisena?
Inhoan itseäni siksi, että välitän siitä, että hän näkee minut sellaisena.
En uskonut olevani sellainen, joka välittää. Olen häpeäksi sukupuolelleni.
Ei.
Etkä ole.
Olet sukupuoltasi.
Naisilta vaaditaan kahta roolia. Meidän pitäisi olla kuin pojat.
Sitten kun olemme, pojat pelkäävät.
Se on raivostuttavaa. - Ja uuvuttavaa.
Minulle yksi vapauttavimmista asioista oli lakata välittämästä muiden mielipiteistä.
Jopa DJ:n?
Eipä nyt liioitella.
Joten jos joku luulee, että kilpasyönti 140-kiloista miestä vastaan on väärin,
hän on väärä tyyppi minulle. - Sinäpä sen sanoit.
Tule tänne.
Mene syömään kuin tyttö.
Hyvä, Ramona!
Sinulla on ahmimisen lahja, joten jatka ahmimista.
Sait hänet köysiin. Lopeta hänet, Ro-Ro.
Ro-Ro? Nytkö hän käyttää älyttömiä lempinimiä?
Joko luovutat, pikku-Debbie?
Älä uneksi, Jerkowitz.
Pystyt siihen, Ramona.
Kolme, kaksi, yksi.
Voileivät alas.
Berkowitz, 12 voileipää.
Oma ennätys.
Berkowitz voittaa.
Ramona Gibbler söi 13 voileipää.
Gibbler voittaa.
Ramona Gibbler ottaa takaisin Uncle Monty'sin kultaisen subin.
Hän teki sen.
Olet aika kova.
Kiitti. Niin oli kalkkunakin. Kirjoitan arvostelun nettiin.
Se oli ihmeellisintä, mitä olen nähnyt.
Niinkö? Eikö se yhtään ällöttänyt? - Mikään tekemäsi ei voi ällöttää.
Huomio, kaikki.
Keittiössä ei ole opossumia.
Mutta poistukaa heti, ennen kuin saatte pureman -
ei-opossumilta.
Katso tätä. Max pyysi ostamaan housut joustavilla vyötärönauhoilla.
En halunnut kertoa, mutta aiemmin kuulin hänen röyhtäisevän aakkoset.
Viimeiset kirjaimet olivat taistelua, mutta hän pinnisti.
Mitä minä tein?
Painostin häntä liian kovaa. Minulla oli korkeat odotukset Maxista.
Uskoin hänen selviävän muutoksesta.
Olen kamala äiti.
Etkä ole.
Teit, mitä luulit parhaaksi.
Luulit väärin.
Kiitti paljon, Kimmy.
Kukaan ei osannut ennustaa hänen menevän tähän suuntaan.
Ehkä minä olisinkin osannut.
Sinäkö?
Taidan tietää, mistä on kyse.
Tämä on taas retki Fisherman's Wharfille.
Tietysti. Ehdottomasti retki Fisherman's Wharfille.
Tule.
Johdit minua harhaan, Calvin Klein.
Se on ohi.
Hei, Max.
Ostin kollarit ja paidan urheilulogolla.
Hienoa. Hankkiuduin eroon vauvanvaatteistani tehdäkseni tilaa.
Hei. Kerroinko ikinä retkestä, jonka Kimmy ja minä teimme Fisherman's Wharfiin?
Olimme kolmannella,
ja Kimmy istui yksin bussissa klassisine pekoni ja muna -huiveineen.
Siksi olin yksin.
Kaikki lapset pilkkasivat sitä.
Kukaan ei istunut kanssani, koska he pitivät minua outona.
Sitten joku istui viereeni. Tiedätkö, kuka se oli?
Arvaan, että äiti.
Mistä tiesit?
Käymme avautumiskeskustelua, ja jos se ei olisi äitini,
tämä olisi aika turhaa.
Pekoni ja muna -huivin takia tiesin, että minun pitää olla Kimmyn ystävä.
Sitä käyttävän täytyi olla hauska ja jännittävä.
Olen hyvin dynaaminen yksilö.
Tykkäsin Kimmyn ainutlaatuisuudesta.
Jos hän olisi sulautunut joukkoon, en olisi huomannut häntä.
Minulla ei ole DJ:tä.
Lounaalla kuulin näin pukeutuvien sanovan,
että näytän Young Sheldonin avustajalta.
Avustajalta, en pääosan esittäjältä.
Söin lounasta yksin. Kaikki nauroivat minulle.
Kuulin heidät koko ajan.
Olen pahoillani.
Olen aina ollut erilainen kuin muut lapset, mutta en ole välittänyt.
Yläaste on kai erilainen. Siksi ajattelin, että olisi turvallisempaa sulautua.
Siten saisin olla rauhassa.
Haluan heidän nimensä ja numeronsa, koska revin heidät...
Peräänny, äitikarhu.
Kuule.
Tiedän, että sulautuminen tuntuu paremmalta.
Usko pois.
Meidän kaltaistemme pitää erottua.
Elämä voi olla monimutkaisempaa.
Paikan löytäminen maailmassa voi kestää kauemmin,
mutta kun se löytyy,
se on täynnä oikeaa tukea ja rakkautta.
Olet erityinen, ja rakastamme sinua juuri tuollaisena.
Löydät koulusta ja elämästä ihmisiä,
jotka arvostavat aitoa Maxia. - Aivan kuin äitisi löysi minut.
Oikeastiko?
Lupaan sen.
Mikä helpotus.
Anteeksi, Calvin Klein. En enää ikinä hylkää sinua.
Poikani on palannut.
Ole hyvä. Olet ansainnut tämän. - Me kaikki.
Hoidit Ramonan ongelman, ja sinä Maxin ja minun.
Olemme aika mahtavia.
Meille.
Ja lapsillemme. Vaalikaamme heidän lahjojaan, mitä ne ovatkin.
Pukeutukoot he, miten haluavat, ja olkoot, keitä ovat.
Kakatkoot he kerran päivässä ja nukkukoot koko yön.
Kippis.
Se siitä sitten.
Kiitos.
Tekstitys: Pentti Perttula