Anterior in "S.W.A.T..."
Raymont Harris în vârstă de 17 ani
a fost împuşcat mortal accidental de către liderul echipei, Buck Spivey.
Mi-am petrecut toată viaţa slujind acest oraş,
şi am distrus tot ce am realizat
cu o singură greşeală.
Vrem să lansăm o firmă de pază privată.
M-am chinuit destul de când am plecat din SWAT.
Poate fi ceva important pentru mine.
Bine, s-o facem.
Unde se regăseşte Buck în toate astea?
Nu poate fi numele sau imaginea acestei firme.
Tu poţi.
Promotorul concertului e supărat.
A încercat să dea toată ziua de Buck.
Şi ce se întâmplă cu Buck?
De cele mai multe ori...
mă detaşez de muncă vorbind cu familia sau prietenii.
Ştiu că mă susţin.
Şi asta mă ţine cu picioarele pe pământ.
Dar...
astăzi pentru prima dată am simit câtă nevoie am de asta.
Pentru ce s-a întâmplat.
Da.
A fost destul de urât.
Poate ar fi mai simplu dacă am vorbi despre asta,
de la bun început.
A început cu Hondo.
Ne cerem scuze. (cu 12 ore mai devreme)
Căsuţa vocală accesată e plină.
E totul în regulă, iubito?
Da, astă noapte s-a spart o ţeavă la centrul comunitar.
Trebuie să ajung acolo să văd cât de grav este.
Ai vreo pompă submersibilă la îndemână?
Tocmai le-am terminat, dragă.
Jur că locul ăla o să mă ducă în faliment.
Mereu se întâmplă ceva.
Da, cunosc sentimentul.
Ce e?
Nu pot să dau de Buck.
Vechiul lider de echipă?
- S-a întâmplat ceva? - Nu l-a văzut nimeni de câteva zile.
Iar Deacon a menţionat că se întâmplă ceva ciudat cu el,
iar acum nu răspunde la telefoanele nimănui.
- Poate s-a dus până în Vegas? - Nu ştiu.
A mai căzut de pe radar de câteva ori
când s-a întâmplat ceva,
aşa că voi trece pe la el să văd ce face.
Cred că ar trebui.
- Te iubesc. - Pa.
Bine, Buck tine o cheie de rezervă în spate.
Aşa am stabilit ultima dată când am fost îngrijorat pentru el.
Buck?
Eşti acasă?
Verificaţi camerele şi garajul.
Da.
Nici urmă de el.
Lipseşte şi maşina.
Frate, ştiu că lui Buck îi place să bea din când în când, dar asta e...
cam mult.
Telefonul lui e mort.
Am găsit astea în dormitor. Pastile de dormit.
Restul camerelor arată ca asta?
Da.
Se pare că ultimele apeluri
s-au făcut ieri către unul, Owen Bennett.
Da. Ăsta e partenerul nostru de afaceri de la firma de pază.
Şi mai e un apel la un număr cu 1-800.
Aţi sunat
la linia naţională de prevenire a sinuciderilor,
dar şi la linia de crize a veteranilor.
Dacă suferiţi emoţional sau vă aflaţi într-o criză de suicid
sau dacă sunteţi îngrijorat că cineva ar putea fi,
suntem aici să ajutăm.
- Vă rugăm să rămâneţi... - Cât a durat apelul?
Scrie un minut, dar asta înseamnă că putea fi mai puţin.
- Poate doar a sunat şi a închis. - A dispărut şi arma din seif.
Daţi de restul Echipei 20.
Trebuie să-l găsim pe Buck acum!
- Şi cum plănuieşti să faci asta? - Nu sunt sigur.
Dar am un presentiment
că nu avem timp de greşeli.
S. W. A. T. Sezonul 3, Ep. 18. Stigmat
Tata a urât când Căpitanul McClintock
l-a obligat să facă sesiunile astea.
- De ce? - Credea că sunt prostii.
Credea că dacă cineva avea nevoie de terapie nu era bun să fie poliţist.
Obişnuia să-mi spună, "cum poţi avea încredere în cineva să-ţi asigure spatele
când ei nu sunt în stare să-şi rezolve propriile probleme?"
Văd sute de ofiţeri în fiecare an, Luca.
Asta simţi despre ei?
Nu. Acum înţeleg de ce facem asta.
Mai ales după ziua de azi.
Buck era de şcoală veche, ca tata.
Nici lui nu-i plăcea să vorbească cu psihologi.
Poate l-ar fi ajutat.
Ce s-a întâmplat astăzi te-a făcut să te răzgândeşti
dacă te mai întorci pe teren?
Nu, abia aştept să mă întorc acolo.
Dar aş minţi dacă aş spune că n-am fost îngrijorat.
Şi dacă nu pot?
Am picat deja nişte teste fizice.
Am crezut că era din cauza coapsei.
Dar dacă e mai repede...
aici, sus, nu?
Asta nu se repară aşa uşor.
Te temi să pierzi SWAT?
De cât timp a existat SWAT,
a existat mereu un Luca în echipă.
Fără asta...
nu ştiu cine sunt.
Poate şi Buck a simţit la fel.
Ce se aude, Hondo?
Buck lipseşte de 48 ore
şi credem că are gânduri sinucigaşe.
Am vorbit cu cei din patrule, cu vechii lui prieteni.
Ne vor suna dacă îl localizează.
- Să sperăm că nu e prea târziu. - Ce? Ce vrea să însemne asta?
Buck nu e aici şi nu ştim încotro s-a dus.
Da, şi de asta trebuie să-l găsim.
Îl vom găsi. Buck o să fie bine.
Un lucru e sigur: nu-l vom găsi pe Buck
dacă stăm aici, aşa că să facem planul.
În regulă, Chris şi cu mine mergem să vorbim cu Owen.
Ultimele două apeluri au fost către el.
Tan, vreau să te duci să verifici dacă Buck s-a oprit
la unul din localurile preferate din oraş.
- Cunoşti locurile. - Da.
Street şi cu mine vom încerca s-o găsim pe Jenny, fosta soţie a lui Buck,
să vedem dacă au vorbit.
Luca, stai acasă la el în caz că revine aici.
Fiţi atenţi, credem că Buck este înarmat
şi poate băut.
E o combinaţie înfricoşătoare.
Şi ţineţi telefoanele aproape. Echipele lui Rocker şi Becker
sunt de servici astăzi, dar răspundem la apel
dacă mai apare ceva în oraş.
- Să-i dăm drumul. - Bine.
Am primit mesajul tău.
Părea urgent.
A trecut astăzi Buck pe aici?
Da. Să demisioneze din firmă.
- Când? - Acum câteva ore.
Era ciudat. Şi-a cerut scuze.
Spunea că m-a dezamăgit pe mine şi firma,
şi că trebuia să demisioneze să nu ne încurce.
Da, munca lui dădea rateuri, dar l-aş fi pus înapoi pe şine,
l-aş fi făcut să renunţe.
Am încercat. Dar a insistat.
A mai spus ceva despre ce avea de gând să facă
Sau unde mergea?
Nu, nimic.
Lăsând munca deoparte, Buck e prieten.
E bine?
Hondo, Jim.
A trecut ceva.
Îmi pare bine să te văd, Jenny.
S-a întâmplat ceva cu Buck?
O spui de parcă n-ar fi o surpriză.
Ar fi?
A băut, destul.
Ne evită, nu răspunde la telefoane.
Cât de rău este, sincer?
Jenny, suntem îngrijoraţi că-şi poate face rău singur.
L-ai văzut în ultima vreme?
Te-a sunat?
A trecut pe acasă acum câteva seri,
dar nu eram.
Mi-a lăsat un album:
"Got to Give It Up" de Marvin Gaye.
Ori de câte ori auzeam acel cântec,
mă ridica şi începeam să dansăm.
În baruri, restaurante, pe culoarul cu îngheţată
de la magazin.
Deşi ăsta era alt Buck, alte vremuri.
Acum trece printr-o perioadă grea.
Voi chiar nu ştiţi, nu?
După ce Buck a plecat din SWAT,
am încercat să ne împăcăm, să ne salvăm căsnicia.
Mereu a avut problemele lui,
dar s-au înrăutăţit după împuşcarea lui Raymont Harris.
Anxietate, depresie, schimbări de toane.
Uneori nu adormea decât dacă
leşina de la băutură.
Aţi auzit că mergea în somn?
Au existat nopţi în care încerca să mă aresteze în somn.
Accidental m-a dat cu capul de noptieră de câteva ori.
Nu mai puteam sta acolo.
Am încercat să-l determin să vorbească cu cineva, să caute ajutor.
Dar era preocupat de cum ar fi arătat,
marele Buck Spivey să pară slab.
Încă urăsc acel sunet.
Da, nu pot spune că suntem mari fani.
Baricadă cu ostatici.
Rocker şi Becker nu pot răspunde. Intervenim.
- Da. - Hondo.
Sună-mă dacă îl găseşti, orice ar fi.
Te sun.
Bine, Luca, am poliţişti care îl caută,
şi i-am dat maşina în urmărire.
Te anunţ pe tine şi pe Hondo imediat că îl găsim.
Anunţă-mă ce se întâmplă la tine.
Alicia Baldwin.
Comandantul Robert Hicks.
Să ghicesc, avocat?
Mi s-a spus că aveţi o urgenţă,
aşa că trec direct la subiect.
Am venit să vorbesc cu Sergentul Daniel Harrelson.
În legătură cu?
Sunt aici din partea clientului meu,
care apreciază anonimatul şi intimitatea totală.
Am fost instruită să discut doar cu Sergentul Harrelson.
Bine, acum are treabă
şi nu se va întoarce prea curând.
Îl voi aştepta aici dacă nu vă deranjează.
Aici nu e Starbucks.
Şi totuşi.
Hei, sunteţi primii de la metro aici.
- Sunt Burrows. - Cum stăm?
Arată ca un jaf care a ieşit prost.
Un suspect înarmat înăuntru, cam 10 ostatici,
cel puţin unul rănit.
Poliţiştii n-au apucat să vadă mai bine. Imediat ce au ajuns,
suspectul a tras câteva focuri spre ei,
s-a baricadat în faţă şi a tras jaluzelele.
- A cerut ceva? - Nimic coerent.
Tipul e drogat rău. Cred cu metamfetamină.
Aşa că e instabil şi imprevizibil.
Hondo şi Street au ajuns acum.
Se echipează pe latura 4.
Bine, să băgăm camere înăuntru,
să găsim cea mai bună intrare, şi să scoatem ostaticii teferi.
25-David către 20-David.
Am 6 ostatici în camera din spate pe latura 2.
Suspectul are o rană în piciorul stâng.
E în mişcare.
Îl văd acum.
Suspectul e în zona de mese, pe latura 1.
Număr încă 8 ostatici în colţul 1-4 al localului;
în total 14 ostatici.
Văd ostaticul rănit. Nu arată prea bine.
Atunci trebuie să intrăm repede.
LAPD! Culcat!
Street, Chris, vine spre voi.
Nu mişca!
- Dă-mi mâinile. - Cod 4.
Suspect în custodie.
Am vorbit cu Hondo.
Suntem în Cod 4 cu atacatorul de la local.
- Prietena ta? - Nici măcar. Nu putea alege
o zi mai proastă să vină.
N-am încetat o clipă să-mi dau seama
ce dracu vrea.
Am făcut nişte cercetări.
Nu este o procesomană.
Joacă în forţă.
E partener junior la Cordero-Lask.
Cineva o plăteşte cu 800 parai pe oră
să stea aici?
Ceva nu se leagă.
Ce zici să vorbim cu ea?
Ce mama naibii vrea Cordero-Lask
de la Metro SWAT?
Afacerea mea e strict cu Sergentul Harrelson.
Dar ştii că nu e aici.
Şi totuşi, clientul meu insistă
să rezolvăm această problemă urgent, aşa că voi aştepta.
Sunt la două secunde să te dau afară.
Am greşit cu ceva?
Am venit să vorbesc cu Sergentul Harrelson,
nu cu SWAT sau LAPD.
Dacă te duci după unul din ofiţerii mei, te duci după tot SWAT.
Alicia, secretul acestei misiuni secrete a ta
implică acuzarea Sergentului Harrelson sau SWAT?
Nu. Este o problemă personală,
una care clientul meu n-ar vrea să ajungă în presă.
Ar fi fost mult mai simplu
dacă spuneai aşa de la bun început.
Încă interogăm ostaticii,
dar avem deja veşti proaste.
Împuşcăturile de la restaurant
au început ca un jaf amărât cu doi atacatori.
Celălalt atacator a fugit înainte să apară LAPD.
Deci mai e un atacator pe undeva.
- Avem vreo identificare? - Încă nu.
I-am pus pe băieţi să revadă imaginile de pe camere,
poate aflăm ceva.
Anunţ SWAT când aflăm ceva.
Bine.
Spune-mi ceva de bine, Luca.
Cred că am găsit ceva acasă la Buck.
Am găsit nişte hârtii de la un depozit.
Am închis acum cu managerul
şi a spus că maşina lui Buck este parcată acum acolo.
- Unde e? - Undeva în centru. I-am spus şi lui Hondo.
Trimite-mi adresa. Ne întâlnim acolo.
Maşina lui Buck.
Nici urmă de Buck.
Ce depozit are?
A308.
Îl văd. E chiar aici.
Tan, deschide.
Trebuie să fie undeva aproape.
Bine, Luca, Tan, verificaţi la birou.
Vedeţi dacă managerul a văzut încotro a plecat. Mergeţi.
Chitanţa asta e de azi dimineaţă.
Ai mai auzit vreodată ca Buck să plătească $300 pe o sticlă?
Nu. N-a dat niciodată $15 pe un tuns.
Ulei de motor. Proaspăt.
Aici îşi ţinea Harley-ul.
Nu ştiam că folosea unul.
Nu folosea, nu prea. Era de colecţie,
îi plăcea să lucreze la ea. '46 Knucklehead.
Meşterea constant la ea.
Spunea că-l ajuta cu stresul.
Deci bea şi conduce un motor cu care nu este obişnuit.
Dacă se loveşte de vreo maşină, o să pară un accident
provocat de un beţivan.
Să mergem.
Nu e niciodată simplu când pierzi pe cineva drag.
Da, bine,
am avut deja destulă experienţă cu asta până acum.
Într-un fel sau altul, oamenii pleacă întotdeauna.
Îmi pare rău.
- N-are nimic. Mă descurc cu asta. - Cum?
Cum te descurci cu asta?
Le pun pe un raft.
Mă întorc mai târziu la ele când sunt pregătit.
Asta sună a...
Compartimentare?
Da, am participat la cursul de tulburări mentale
să ştiu că e o strategie comună.
Vine cu anumite riscuri.
Ştii ce se întâmplă
când nu rezolvi aceste probleme
şi spaţiile de depozitare din mintea ta
încep să se umfle?
Conform manualului apar...
anxietatea, depresia, dependenţa.
Sau mai rău.
Te poţi afla în locul lui Buck.
Buck m-a sunat mereu de ziua mea.
În fiecare an. N-a ratat niciodată.
Mama mea însă, a uitat şi nu o dată.
Astăzi m-am gândit pentru prima dată,
"Cum ar fi
să nu mă mai sune niciodată?"
Comandante, trebuie să vorbim în privat.
Nu acum.
Biroul meu.
- Ce-a fost asta? - Vorbim mai târziu cu ea.
Care sunt ultimele informaţii despre Buck?
Buck a aruncat astăzi $300 pe o sticlă de whisky, Dle.
N-a folosit cash. Trebuie să-l găsim cât mai repede.
Vrei să-i urmăresc cardurile de credit.
Ca să-l localizăm în caz că mai face vreo plată.
Nu e chiar ca la carte.
Poţi să uiţi de carte. Pentru Buck.
Ai lucrat vreodată cu Sergentul Geremias
la Rampart?
Nu.
Am lucrat în patrulare pe vremuri.
Cel mai simpatic tip care a purtat uniformă.
Mereu râdea şi avea o glumă despre ceva.
Nu s-a aşteptat nimeni la asta.
S-a omorât în garajul său acum 2 ani.
L-a găsit soţia lui
în ziua când fiul său împlinea 5 ani.
Am fost la prea multe funerarii pentru poliţişti.
Voi găsi o soluţie să-i urmăresc cardurile.
Adu-l acasă pe Buck.
Jafuri-crime a dat
de al doilea atacator de la restaurant.
Echipele lui Rocker şi Becker sunt blocate
la baricada din K-town. Se ocupă de asta Echipa 20.
În regulă, Jafuri-crime a identificat al doilea atacator
în persoana lui Aaron Darby.
Ultima adresă cunoscută este de la un apartament în Arleta.
Vreo relaţie cu tipul placat mai devreme de mine şi Street?
Gemeni. Şi amândoi au cazier
pentru posesie de droguri.
Pariez că restaurantul a fost modalitatea să plătească
pentru următoarea priză.
Da. Ne vom asigura că asta e ultima priză
pentru mult timp.
Hei. Am vorbit cu Hicks.
Vom afla în clipa în care Buck îşi foloseşte cardul.
Dar acum rămânem concentraţi pe misiune.
Ne facem treaba.
LAPD!
- Cu mine! - Cu tine!
- Cu mine! Cu mine! - Cu mine! Cu mine!
- Liber! - Liber!
Cu mine!
Bucătăria liberă!
Aici 20-David către Centrală.
Totul e liber. Nici urmă de Darby.
Am găsit ceva. Găuri de gloanţe.
Pare că focurile au venit de partea cealaltă a peretelui.
N-au existat informaţii că s-a tras.
Poate s-a întâmplat mai de mult.
Ştim ceva de vreo femeie la această adresă?
Nu, doar Darby.
- Ce? - Buletinul indică adresa de aici.
Alt apartament din clădire.
Poşeta pare furată.
Darby se poate ascunde alături. Să mergem.
20-David către Centrală. Avem semne de intrare forţată.
Găuri de gloanţe din apartamentul alăturat.
Suspectul poate fi înăuntru.
Intrăm.
Liber!
Debaraua liberă.
Ieşiţi de aici.
Voi anunţa eu.
Victor.
Victor?
La ce te-ai gândit când ai văzut acel animal de pluş?
Mi-a amintit de un ursuleţ
pe care l-a primit nepoata mea cu ani în urmă.
Da, i-a plăcut jucăria.
I-a spus Ursuleţul Rexy.
N-am făcut decât să mi-o imaginez pe nepoata mea
zăcând în locul acelui copil.
Şi m-am gândit cât de mult am vrut să-l omor
pe nenorocitul care a făcut aşa ceva unei mame şi copilului său.
E complet normal să simţi aşa
ţinând cont ce-ai văzut astăzi.
Şi ne-am putut da seama după modul în care erau aşezate cadavrele...
ca mama a murit încercând să-şi protejeze fetiţa.
Iubita mea, Bonnie...
am discutat să ne însurăm, să facem copii.
Dar după o zi ca asta eu...
Vedem multe chestii înfiorătoare.
Şi pot să le uit pe majoritatea, dar...
ce-am văzut astăzi,
va rămâne cu mine.
Te-ai gândit să vorbeşti despre aceste sentimente cu Bonnie?
Nu vreau să-i fac aşa ceva.
Nu e corect s-o sperii
cu ce văd în meseria asta.
Şi cum te descurci de obicei?
În zilele proaste, după muncă mă duc la sală.
Bat mingea până nu-mi mai simt picioarele.
Nu pot explica de ce, dar funcţionează.
E mai sănătos decât alte opţiuni.
Vrei să vorbim despre Buck?
Nu prea.
Cred că las asta pentru sală.
Încercam să scot sângele.
Eu ştiu ca săpunul e mai bun decât fierul.
Da.
Toate astea...
şi pentru ce?
Pentru ca un drogat să pună mâna pe nişte bani?
Trebuia să fi ajuns mai repede în acea casă.
Darby a omorât acea familie cu mult înainte să-i aflăm numele.
Nimeni n-ar fi putut opri asta.
Nimeni? Nici măcar un vecin?
Sau un coleg, cineva drag, sau nenorocitul de poştaş?
Cineva trebuia să vadă sau să audă ceva. Oricine!
Nu-i putem salva pe toţi, Street.
Buck m-a învăţat asta din prima zi.
Ştiu. Şi pe mine.
Cum am ratat asta?
Cum am ratat cât de mult suferea?
A fost prea mândru să ne arate vreun semn.
Oare? Sau n-am vrut să vedem
pentru că nu vrem să ne rezolvăm problemele?
Chiar când ieşim din Academie suntem învăţaţi
să nu ne luăm emoţiile cu noi.
Ultimul lucru pe care îl vrei este ca un răufăcător
să vadă frica din ochii tăi când eşti în misiune.
Pentru că aşa devii o ţintă.
Cu timpul, devii mai bun să ascunzi nişte lucruri.
Cred că uneori prea bun.
Tocmai mi-am pierdut fratele.
Nu-l pot pierde şi pe Buck.
De asta trebuie să-l găsim.
Sergent Harrelson, am nevoie de un minut din timpul Dvs.
Nu am un minut.
Nimeni de pe aici nu pare să creadă asta.
Clientul meu ar dori să facă o donaţie din partea ta.
O donaţie?
- Pentru cine? - Pentru SWAT,
sau o fundaţie la alegerea ta.
Cine e clientul?
Am fost instruită să nu spun.
Bine, spune clientului tău să fie bărbat
şi să ia singur deciziile.
E o donaţie de un milion de dolari.
Bine. Despre ce e vorba?
Nu pot spune, dar pot garanta
că acest gest vine din suflet.
Auzi, Hondo?
Am aflat ceva. Putem vorbi?
Îmi pare rău. Nu pot accepta.
Nu până nu ştiu cine e clientul
şi de ce e dispus să renunţe la o sumă din 7 cifre.
- Trevor, condu-o de aici. - Am aflat acum că un card de credit
de-al lui Buck a fost folosit la un local din Castaic.
Ai un număr de acolo?
Da, tocmai ţi l-am trimis.
Bine, Deacon e cel mai aproape.
Trimite-i adresa, spune-i să ajungă de urgenţă acolo,
- şi ajung şi eu cât de repede pot. - Da.
Bine.
Dle. Spivey, avem un apel pentru Dvs.
Ce? Asta e... trebuie să fie o greşeală.
Nu ştie nimeni că sunt aici.
Spune că e important.
Bine. Mulţumesc.
Alo?
Buck. Ce mă bucur să-ţi aud vocea.
Hondo, ce vrei?
Te-am sunat să văd ce faci.
Da, nu e un moment bun.
Uite...
rămâi pe loc.
Şi vin eu la tine, să putem avea acea masă
pe care încercăm s-o programăm.
O lăsăm pe altă dată, bine? Trebuie să plec.
Nu, stai. Buck, stai.
Buck... ai de gând să te omori?
Nu te-am învinovăţit niciodată de nimic, Hondo.
Sper că ştii asta.
Nu, Buck. Buck!
Merci, Gia.
Cu plăcere.
Speram să greşim...
Că Buck era bine.
N-am vrut să fie real.
Dar cred că în adâncul meu...
ştiam că se chinuie.
Negarea e mai simplă decât confruntarea.
Confruntarea oamenilor face parte din descrierea muncii.
La mine e la fel.
Dar el nu era oricine.
Era cineva pe care iubeai şi respectai.
M-am temut că-mi deteriorez relaţia cu Buck.
Am crezut că mă va urî dacă aduceam vorba,
şi că va crede că îl văd slab.
Dar nu înţeleg cum a decăzut atât de repede.
Ce-am ratat?
Moartea lui Raymont Harris?
Divorţul lui?
Durerea cronică?
Că nu mai era în SWAT?
Şi singurătatea.
Niciun moment în sine nu poate conduce la sinucidere.
E rezultatul mai multor factori în timp.
Traume fizice şi emotive.
Buck a văzut partea lui de traume.
- Asta e sigur - Toţi le-aţi văzut.
Uite ce-ai experimentat astăzi tu şi echipa ta.
O fetiţă de un an împuşcată în faţă,
o mamă încercând s-o protejeze împuşcată de mai multe ori în spate.
Nu mă gândesc la ceva mai oribil.
Incidente traumatice ca ăsta fac parte din motivul pentru care
poliţiştii prezintă rate crescute de PTSD, depresie...
Şi sinucidere.
Ştiu că e mai probabil să ne omorâm singuri
decât să murim la datorie.
Dar cum îndreptăm asta?
Îmi doresc să fi avut un răspuns simplu, dar nu există unul.
Deacon a ajuns la restaurant în câteva minute,
dar nici urmă de Buck.
A plecat imediat după ce a închis.
Nu ştiu. Poate am greşit că l-am sunat.
Şi-a folosit cardul de credit. Era oricum pe picior de plecare.
În felul ăsta ştie că îl urmărim şi că ne pasă.
Sau îl poate determină să se grăbească.
Astea sunt locurile în care şi-a folosit Buck cardul de credit
în ultimele 24 ore:
restaurantul din Castaic, o benzinărie din Stevenson Ranch
şi un magazin de băuturi din North Hollywood.
Bine, depozitul era chiar aici.
Se pare că a luat alcoolul, şi-a luat motorul,
i-a făcut plinul în drum spre Castaic.
Tocmai am închis cu Jenny.
Castaic Diner era locul preferat de Buck pentru micul dejun.
Ştiam că-l recunosc.
Treceau pe acolo în fiecare dimineaţă când erau cu cortul.
La Lacul Castaic. Acolo îi place lui Buck să pescuiască.
Doar la Castaic, şi e la vreo 20 km de acel restaurant.
Crezi că acolo s-a dus?
Trimite-i coordonatele lui Deac. Street şi cu mine mergem încolo.
Cred că glumeşti.
L-au găsit pe Aaron Darby
la casa vărului său din City Terrace.
Echipele lui Rocker şi Becker sunt blocate mai departe în K-Town.
20-Squad e pregătită.
În regulă, luăm pe oricine e disponibil jos
să completăm echipa.
- Să-l prindem pe acest bastard. - Şi Buck?
Să avem încredere că-l va găsi Deac.
- LAPD! - Pleacă!
Rămâi acolo! Unde e Darby?!
Culcat!
Chris, la etaj. Du-te!
LAPD!
24-David! Se trag focuri.
Suspectul a ieşit, merge spre est pe jos.
25-David în urmărire!
26-David. Suspectul a sărit peste zid în alee. Am pierdut contactul vizual.
Rămâi cu el. Ajung imediat.
A sărit în faţa mea.
Nu-mi da încă un motiv să trag.
Dă-mi mâinile.
Deacon, ce-ai aflat?
L-am găsit pe Buck.
Intervin.
Îţi trimit acum coordonatele.
Ajungem cât putem de repede.
Cum merge, Buck?
Am avut şi zile mai bune, Deac.
Înţeleg ce spui.
Şi eu.
S-a întâmplat ceva astăzi, încât să vrei să-ţi faci rău?
Eşti destul de aproape.
Mi-am amintit că vorbeai despre locul ăsta.
E frumos.
Ai ceva de mers până aici.
Cunosc rutina, Deac.
Construieşti empatia, stabileşti contactul, începi să influenţezi.
Scala schimbării comportamentale?
Eu te-am învăţat asta.
Ai armă?
Tu ce crezi?
Vreau să ştiu de ce vrei să te omori.
Pentru că... Deac,
în cele din urmă un om trăieşte cât este util,
după care nu mai are rost.
Nu mai are rost să ce?
Să te mai prefaci, Deac, deloc.
Buck, mereu există un rost.
Sunt aici. Haide... să găsim împreună o soluţie.
M-am hotărât, Deac.
Ar trebui să te duci acasă la Annie şi la copii.
Asta se întâmplă, şi nu vreau să vezi.
Du-te acasă, Deac.
Ştiu că sunt probleme acum.
Ştiu, şi cred...
Cred că te pot ajuta dacă vorbeşti cu mine.
Deac, aud asta de 30 minute, omule.
Gata cu vorbăria.
Gata cu vorbăria, da?
Te rog să pleci.
Te rog să...
Ai chemat cavaleria?
- Stop! - Hei, hei.
Dacă sunteţi aici să-mi spuneţi că fac o mare greşeală,
nu vă deranjaţi, bine? Vă pierdeţi vremea.
Buck, meriţi timpul nostru.
Nu, nu sunt demn de timpul vostru.
Eram cândva.
Dar acum nu sunt decât...
sunt doar umbra mea.
Adică, vedeţi şi voi.
Tu ne-ai adus în 20-Squad.
Şi tu ne-ai învăţat să nu lăsăm pe nimeni în urmă.
Nu vom începe astăzi.
Echipa mea s-a dus. Nu mă mai reprezintă.
Sigur că te reprezintă, Buck. Eşti încă unul dintre noi, frate.
Nu, nu, Hondo, nu mai sunt unul dintre voi.
Nu mai sunt unul dintre voi.
Eram, abia mă controlam înainte să...
înainte să-l împuşc pe Raymont.
Am pierdut-o pe Jenny.
Am pierdut SWAT.
Nu pot... nu pot dormi.
Mă dor genunchii şi spatele.
În fiecare zi.
În fiecare zi mă simt... pierdut.
Nici nu mai pot număra nopţile în care
sper şi mă rog că luminile de aici vor dispărea,
pentru ca toată suferinţa să dispară.
Am obosit, frate. M-am săturat.
M-am săturat să sper şi m-am săturat să aştept.
Dar te poţi face bine, frate, ştii foarte bine asta.
Nu, nu-mi pasă.
Nu mai îmi pasă, frate.
Gata... am terminat.
Am terminat, Hondo.
Ştiu cât suferi.
Şi de asta nu vezi cât ne va răni pe noi dacă te pierdem.
V-aţi descurcat şi fără mine.
O să vă descurcaţi mai departe.
Nu cred.
Buck,
dacă nu apăreai în viaţa mea, nu ştiu unde aş fi ajuns.
Nici nu ştiu dacă aş mai fi trăit până acum.
Buck, eşti cel mai apropiat lucru de un tată pe care l-am avut vreodată.
Şi Lila şi Matthew?
Ce le voi spune când vor întreba cum a murit unchiul lor?
Ce-ar trebui să le spun?
Crezi că vreau să am discuţia asta?
Mare parte din ce am realizat se datorează ţie.
Nu ne face asta.
Nu ne face să trăim într-o lume fără tine.
Îmi pare rău.
E-n regulă.
L-am trimis pe Buck
la un coleg, Dr. Kurt Derrian.
E un fost poliţist devenit psiholog.
Îl va înţelege pe Buck şi de ce se poartă aşa.
Sună perfect.
Buck a ajuns cu bine acasă?
Da, echipa va sta cu el în ture,
- să-i ţină de urât. - Bine.
Îl aşteaptă un drum lung, dar îi vom da ajutorul de care are nevoie.
Chris intră prima la sesiunea psihologică.
Ne vedem cu a ta peste vreo oră.
Da, aşa facem.
În sfârşit.
Othella Baker.
Stai puţin. Tu eşti clienta ei?
Trebuie să spun, Sergent,
n-am avut în viaţa mea atâtea probleme
să dau milioane de dolari.
Bine, acum sunt confuz. Ce anume se întâmplă aici?
Eram convinsă că voi muri săptămâna trecută,
când acel nebun m-a dus pe acoperiş.
Dar tu m-ai salvat.
A fost efortul echipei.
Am fost mulţi acolo la datorie.
Dar mâna ta m-a prins
şi m-a împiedicat să cad.
Ştii cum spun înfumuraţii, "Trezeşte-te şi miroase trandafirii"?
Acum îi miros.
O inspiraţie în fiecare dimineaţă,
şi îmi face toată ziua.
Vreau să dau mai departe.
Chiar nu trebuie să faci asta.
Ştiu, dar o voi face oricum.
Aşa că vreau numele unei fundaţii
în care crezi.
Cum e băieţi?
Ai pierdut toată distracţia.
Erau 7 cm de apă când am ajuns aici.
Iubito, m-am distrat destul pe ziua de azi.
Ce face Buck?
E bine.
Deocamdată.
Dă-mi voie să te ajut.
O să trebuiască 5 mii să repar stricăciunile provocate de apă.
5 mii?
Nu ştiu cum voi strânge banii ăştia.
Poate voi vinde mâncare.
Adică voi găti un chili gumbo.
Ce-ai face cu juma' de milion de dolari?
Da. Cred că ar fi de ajuns.
Iubito, vorbesc serios.
- Despre ce? - Mâine vei primi un cec
de la un donator anonim
cu $500,000 pentru acest centru comunitar.
Te va ajuta să faci absolut tot
ce-ai vrut să faci pentru aceşti copii.
Tu eşti serios acum?
Serios ca un atac de cord.
Stai puţin.
Cine ne dă banii?
M-a pus să promit că nu voi spune nimănui.
- "Ea"? - Am spus deja prea multe.
Nu mai scoţi nimic de la mine.
Bine.
Ai face bine să nu glumeşti cu mine.
Cum naiba s-a întâmplat asta?
Vine o donaţie de un milion de dolari,
din partea cuiva salvat de SWAT.
Şi jumate se duc la Fondul de prevenire a sinuciderilor din rândul LAPD.
Iar cealaltă jumate vine aici.
Măiculiţă.
A fost o vreme când eram pierdut,
dar Buck m-a pus înapoi pe şine.
Faci acelaşi lucru pentru copiii care trec pe aici.
Le dai un scop în viaţă,
o apartenenţă.
E ceva important.
Ştiu.
Poate că făcând asta va fi mai uşor pentru ei
decât este pentru unii dintre noi.
Sincer, nu sunt mare fan al acestor sesiuni.
Oamenii tind să vină la mine cu problemele lor,
nu invers.
Şi cine te ascultă când ai o problemă?
Soţia mea.
Dumnezeu.
Am crescut catolic, aşa că...
înveţi să încasezi lovituri.
Nu te plângi.
Şi e ok pentru alţii să se descarce
dar nu şi pentru tine?
Pare un fel de standard dublu.
Tot ce spun...
rămâne aici?
Normal.
Văzându-l astăzi pe Buck...
m-a îngrozit.
Frica pierderii cuiva drag
poate fi paralizantă.
Nu.
M-a îngrozit
pentru că în acel moment,
am înţeles exact prin ce trecea Buck.
Anul trecut am avut un punct critic.
Au existat...
probleme cu banii...
şi probleme de familie.
Şi am lucrat...
pe brânci.
Eram extenuat tot timpul.
Şi...
am simţit că
îi dezamăgesc pe toţi din jurul meu.
Că mă dezamăgeam pe mine.
Şi într-o zi...
m-am uitat la armă.
Am văzut o scăpare.
Şi m-am gândit că ar fi mult mai simplu,
că ar fi...
cumva mai bine pentru cei din jurul meu.
Te mai gândeşti să-ţi iei viaţa, David?
Nu.
Nu. Niciodată... de atunci.
Nu.
Şi văzându-l aşa pe Buck...
în acel loc întunecat...
m-a făcut să realizez cât am de pierdut.
Admir curajul tău să-mi spui toate astea.
Crezi că...
Crezi că putem face asta...
puţin mai regulat?
Mi-ar face plăcere.
corvin.predoiu (Subtitrări-noi Team - www.subtitrari-noi.ro)