Eu sunt Hank.
Eram doctorul tipic din camera de Urgenta, pana cand am fost concediat.
Ai lasat un finantator miliardar al spitalului sa moara
ca să salvezi un puşti de pe stradă.
- Am luat o decizie. - Ai făcut o greşeală.
Asta e fratele meu.
Sunt Evan R. Lawson, contabil.
M-a luat de lângă problemele mele şi m-a dus în Hamptons.
Şi brusc, am avut şansa să devin un nou tip de doctor.
Se pare că bogaţii şi cei mai puţin bogaţi de aici
ar avea nevoie de un tip care să facă vizite la domiciliu.
Aşa că am primit o a doua şansă să fac ceea ce mă pricep cel mai bine.
Ce...
Te pot ajuta ?
E e o porcărie, ceea ce faci.
Nu poţi separa albuşul de gălbenuş.
E ca şi cum ai separa Pământul de Lună
sau tunetul de fulger, sau pe Hall de Oates.
Tocmai l-ai comparat pe Darryl Hall cu Pământul.
Ce ştii tu despre gust ?
Albuşul e plin de proteine,
are puţine calorii, nu are grăsimi, şi...
Şi aşa are gustul.
- O... - Ce faci...
în castron, Hank.
Scopul e să pui oul în castron.
Am petrecut ani la o slujbă
unde trebuia să mă curăţ de nenumărate ori pe zi.
Sunt dezordonat acasă pentru că pot fi.
- O... - O să fac curat.
O, da..., o să cureţi cum îţi hainele
sau prosopul de pe pardoseala băii ?
Cine eşti tu ?
Tot ce spun e că a fost minunat
să locuiesc din nou cu tine.
E ca pe vremuri, împart locul cu fratele meu mai mare
şi legătura şi toate celelalte...
Aşteaptă, urmează.
Dar eşti cel mai mare nătâng pe care l-am cunoscut în viaţa mea.
Deci fac mizerie, o să curăţ.
Nu, faci mizerie şi eu curat.
Ce conteazÄƒ ? E casa noastrÄƒ.
ConteazÄƒ pentru cÄƒ "a", eÅŸti un nÄƒtÃ¢ng, ÅŸi "b, "
nu e doar casa noastră,
de asemenea vă fi şi biroul nostru.
Punctul de lucru HankMed.
I-a uită-te am făcut o schiţă.
Bine, deci am împărţit spaţiul în cadrane.
- Cadrane ? - Sunt patru părţi.
Ştiu ce e un cadran.
Mediul de lucru în cadranul unu.
Locul de dormit în cadranul doi.
- Nu mai spune cadran. - Barul ud în cadr...
Barul ud aici.
- Bar ud ? - Da, bar ud.
Asta e destul de grozav, nu ? E ceea ce fac oamenii pe aici.
- Ce, se îmbată ? - Da, în esenţă.
Răspunzi ?
Eu...
Nu, nu. Munca înainte de mâncare.
Aici Hank.
Bună. Bineînţeles.
Dă-mi mesaj cu adresa. Bine.
- Ei ? - Eu doar...
Nu. Nu.
Distracţie plăcută.
- Bună. - Bună.
Totul e în regulă ?
Da. Urmează-mă.
Sigur. Ce sa-ntâmplat ?
Bună dimineaţa.
Mergi pe mâna mea.
Dr. Lawson. Sheila Montgomery.
- Mă bucur că aţi putut veni. - Şi eu.
Din ce mi-a spus Jill,
Tu şi aceasta casă în stil modern colonial
sunteţi făcuţi unul pentru altul.
Nu ştiam că eşti la curent cu înclinaţiile mele arhitecturale.
Surprind oamenii.
Dr. Lawson, dă-mi voie să-ţi prezint camera cea mare.
Nu vreau să te fac să pierzi timpul,
dar, ăă... ce ?
De fapt nu prea îmi plac camerele mari.
Dar...
aceasta, însă, e cu adevărat o cameră mare mare.
Una dintre cele mai mari.
Şi e realmente... mare.
Scuză-mi curiozitatea.
N-am putut să nu observ.
Ce ţi-ai făcut la mână ?
M-am fript pe când scoteam nişte prăjituri din cuptor.
Riscurile meseriei.
E un mic truc al agenţilor imobiliari.
Înainte să prezinţi o casă, coci prăjituri proaspete.
Face o locuinţă să miroasă ca o casă.
O, bine, asta explică pofta mea subita pentru un pahar de lapte.
Ai mers la doctor să-ţi vadă mâna aceea ?
O, nu te îngrijora, Hank. Sheila se descurcă.
Trebuie, fiind diabetică.
Diabetică ?
Atunci chiar ar trebui să mergi la doctor.
Să se uite la mâna ta.
Am să merg. Doar că am o zi plină de potenţiali chiriaşi.
Dacă laşi rana netratata,
ar putea deveni foarte serioasă.
Ai perfectă dreptate.
Lasă-mă să-ţi arăt dormitorul principal.
Un mic truc al doctorilor.
Când eşti doctor şi ai un diabetic ocupat care are o arsură netratata,
o tratezi.
Vreau să speli rana, folosind săpun,
de trei, patru ori pe zi.
Ai grijă să o usuci.
Şi să o acoperi cu un bandaj curat.
Dacă începe să se înroşească sau să se infecteze,
Vreau să mă suni imediat.
Şi ai grijă la zahăr, bine ?
Merci.
Eşti sigur că nu vrei să vezi subsolul ?
Tocmai ce a fost renovat.
- Hank trebuie să se întoarcă la muncă. - Da, trebuie.
Atunci promite-mi că va veţi întoarce să vedeţi casa la asfinţit.
- O, eu nu... - E magic atunci.
Cheia e sub preş.
Aduceţi o sticlă de vin.
Garantez că e cea mai romantică privelişte din Hamptons.
Cum pot să refuz aşa ceva ?
De ce am acceptat asta ?
Pentru că eşti un tip bun.
Dar cine e ea ?
Sheila e o vecină.
Acoperirea asigurării Cobra i-a expirat,
şi m-am oferit s-o ajut, dar e prea mândră.
Îţi mulţumesc că ai venit.
Şi pentru că eşti aşa de grozav.
- Grozav ? - Aha.
O, asta sunt eu, să ştii. Domnul grozav.
Nu, nu, uite. Sunt fericit s-o fac.
Doar avertizează-mă puţin data viitoare.
Abilitatea mea de a simula e încă în curs de dezvoltare.
Să sperăm că nu va fi o dată viitoare.
Trimit scrisori tuturor pacienţilor
care au fost excluşi de la spital
ca să le aduc la cunoştinţă că acea clinică gratuită din Hamptons
e programată să se deschidă în toamnă.
- Felicitări. - Da, mulţumesc.
Pentru un motiv necunoscut poftesc la biscuiţi cu fulgi de ciocolată.
Vrei să mergem să mâncăm ceva ?
Am numai 30 de minute până la următoarea şedinţă.
O să luăm îmbucături mari.
Bună Divya.
Cât e ceasul ?
Bine, bine.
O lăsăm pe altă dată ?
Vedem.
Salut.
Mă scuzaţi că am întârziat.
Regula numărul unu a doctorului de serviciu, Hank:
Nu-i laşi pe oamenii bogaţi să te aştepte.
Bine de ştiut.
Da, de fapt, dacă mă gândesc mai bine,
doctorii de serviciu din Hamptons,
prin definiţie, trebuie să fie aroganţi,
plictisitori, şi să se uite rapid la Libby când e în bikini.
Ia-mă uşurel, sunt nou în treaba asta.
Dar de asemenea bine de ştiut.
Ţie pare că-ţi lipsesc toate aceste calităţi.
Mulţumesc foarte mult.
Bine, scoatem firele ?
Da.
O facem aici afară ?
Nu văd de ce nu.
Va fi prima mea extracţie de şuturi lângă piscină.
Chirurgul a făcut treabă bună.
Era sub multă presiune.
De ce, stătea tatăl tău pe capul lui ?
Nu, eu stăteam.
Imaginează-ţi că eşti cel care îi acordează pianul lui Mozart,
dar apoi mai stresant de atât.
Să-nţeleg că tatăl tău nu te-a vizitat ?
Corect. Un om ocupat.
Cu toţii suntem ocupaţi, Hank.
În regulă, o să simţi o tragere uşoară.
O să trăiesc.
Tucker.
Nu am primit formularul de consimţământ semnat de tatăl tău.
Aş falsifica unul cu plăcere.
Ar trebui să-i vedeţi falsurile. Sunt adevărate opere de artă.
Da, ştii ce ? Ce-ar fi să primim un original ?
Da, imediat ce tata se întoarce.
O, e o petrecere de retragere în după-amiaza asta
domnul Bryant e de asemenea invitat,
şi Tucker trebuie să reprezinte familia.
Vreţi să veniţi ?
Petrecere de retragere ? Sună ca şi cum nu aş putea s-o ratez.
Din nefericire, o s-o ratez.
Bine, eşti gata.
Hank, ar fi bine pentru noi să mergem.
În ce fel ar fi bine pentru noi să mergem la o petrecere de retragere.
Haide, Hank. Oameni bătrâni ?
Venituri mari, tensiuni arteriale şi mai mari.
E demonstraţia ta principală.
Hank, puştiul are dreptate.
Cine se retrage ?
www.titrari.ro
Traducerea şi adaptarea lLuciano Genovese
Royal Pains S01E02 - There Will Be Food
Sunt gata de plecare.
Abia am venit.
Ştii ce ? De data asta sunt de acord cu Hank.
Vârsta medie aici e mort.
Toată lumea, vă rog.
Primiti-o cum se cuvine pe Tess Premoli în timp ce ne arată în premieră
care va fi ultima ei interpretare
alături de baletul San Francisco duminica viitoare.
Balerine.
Ia stai un pic.
Ea se retrage ?
A fost frumos.
Ea cu siguranţă este.
Cea mai bună deţinătoare de card AARP pe care am văzut-o vreodată.
În plus, fiind o persoană care s-a retras,
nu va costa la fel de mult ca s-o duci la film.
Dă-i uitare. E a mea, bine ?
Orice balerină frumoasă e numai a mea.
E una din regulile mele de bază.
Oricum, a ta e acolo.
Cine e tipul cu care vorbeşte Jill ?
Nu eşti tu.
Aş dori să te ajut, dar îmi pare rău.
Tu deja... stai !
Nu pleca. Nu am terminat cu asta.
Nu am să discut lucrurile astea aici.
Conversaţia asta nu s-a terminat.
Bună.
Ce-ţi mai face vecină ?
Sheila ?
E bine.
Mai bine.
Tu eşti bine ?
Mm !
Sunt în regulă.
Poate ar trebui s-o iei mai încet.
Asta ar anula scopul.
Mulţumesc, mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
Foarte fericită. Vă mulţumesc că m-aţi urmărit.
Mulţumesc.
Ăă... o muncă remarcabilă.
Asistând la "Spărgătorul de nuci"
de fiecare Crăciun de când aveam cam trei ani,
pot spune asta cu deplină încredere.
Pentru că am jucat de mai multe ori rolul Zânei dulciurilor,
pot să-ţi mulţumesc.
Evan R. Lawson.
Contabil la HankMed.
Şi mult mai mult de atât.
- Deci, da. - Scuză-mă, scuză-mă... bună.
Atinge asta.
Mătase.
Cât crezi că a costat banchetul ăsta ?
Nu ştiu. Mult.
De două ori pe-atât. Cel puţin.
Ştii până unde se ajunge ?
- Nu. - Eu da.
Vezi tu, am dat şi noi petreceri la spital.
Noi folosim polyester.
El ar putea la fel de bine să-şi ardă banii.
Ce s-a întâmplat cu omul acela ?
Care om ?
Cel care aparent te-a provocat să dai pe gât trei pahare de vin
până se întoarce sau vor fi probleme.
Sau nu e treaba mea ?
- Bingo. - Am înţeles.
Salut.
- Salut. - Bună.
Tucker, Libby, Jill.
- Bună Jill. - Jill, Tucker, Libby.
Bună Jill.
Mergem să mâncăm ceva.
E plin de mâncare aici.
Da, dar nimeni nu-mi poate spune dacă tonul e produs în ferme sau e sălbatic.
Cel produs în ferme are, în medie, de cinci ori mai puţini omega-3
şi are, de trei ori mai mult mercur.
Şi nu pot spune dacă strugurii au fost crescuţi
cu sau fără pesticide.
Vorbim de reziduuri precum: azinphos-methyl, carbofuran, metalaxyl.
Dar ca şi doctor sunt sigură că te gândeai deja la asta.
O, da.
Totalmente.
Dar partenera ta pare să se simtă bine.
- O, nu... - O, asta...
- Nu e o întâlnire. - Nu e o întâlnire.
Ăă.
Dar cum îi mai spuneţi voi copii în ziua de azi ?
De ce nu mergem la mine acasă ?
Ştii, tata nu e acasă,
şi Libby a umplut frigiderul
cu mâncare atât de organică că poţi gusta pământul.
Minunat.
Vrei antricot sau muşchi filé ?
Da.
- Bună. - Bună.
Tu eşti doctorul, nu ?
De fapt nu sunt doctorul,
din punct de vedere medical.
Dar conduc HankMed, care e...
Asigurăm un serviciu de doctor la domiciliu.
Deci... minunată petrecere, nu ?
Mă simt ca şi cum, locul ăsta e aşa de grozav.
Vinul şi mâncarea sunt aşa de... de grozave.
Da, urăsc astea.
Şi eu le urăsc. Vrei să plecăm ?
Nu pot să plec de la propria mea petrecere.
Pot să-ţi cumpăr cina ?
Ăă, e gratis şi am deja.
Nici nu te-ai atins de ea.
- Nu ţi-e foame ? - Mor de foame.
Cineva a făcut asta pentru mine.
Nu vreau să par răsfăţată,
dar îţi pot spune cât de sătulă sunt de peşte la grătar şi fructe proaspete.
Acum că am voie orice,
poftesc la toate lucrurile pe care a trebuit să le evit toată viaţa mea.
Ştiu un mic loc fermecător
care e specializat tocmai în acea bucătărie.
- Uau ! - Da.
Nu mă joc când vine vorba de mâncare nesănătoasă.
Nici nu ştiu de unde să încep.
Convenţia spune că brânza asta crocantă e amuse-ul.
E uşoară, e brânzoasă.
Şi îţi lasă degetele portocalii.
Nacho-ul e un aperitiv.
De asemenea îţi lasă degetele portocalii.
Şi apoi ţi-ai câştigat dog-ul.
Dog-ul ?
Da, dog-ul.
Dog-ul trebuie câştigat.
Nu-mi pot aminti ultima dată când am...
Dacă aş vrea să încep cu dog-ul ?
Iubesc răzvrătiţii.
Monseniorule.
Ultima dată când am verificat, vârsta minimă la care poţi bea alcool în New York era 21.
Ei bine, în timp ce tehnic Hamptons se afla în New York,
de fapt ocupa un continuu spaţiu-timp propriu.
- Chiar aşa ? - Aha.
Şi asta e un Chateau d'Avignon din 1990.
Păcatul cel mai mare ar fi să nu-l bem.
Ei bine, gândeşte-te cât va fi de învechit
când vei avea vârsta necesară în cinci ani.
Deci vinul ăsta e mai bătrân ca tine ?
Jill, vârsta e numai un număr.
Corect.
Da, totul e numai un număr.
Aşa gândiţi voi.
"Voi ?"
Că domnul Kliner.
Era donatorul nostru cel mai mare.
A avut destui bani ca să organizeze o petrecere de retragere pentru o balerină,
dar nu suficient încât să-şi onoreze angajamentul faţă de clinică gratuită.
Şi ca idee,
Clinicile gratuite, nu sunt gratis.
E un termen impropriu.
Sunt costisitoare.
Numai că nu le poţi spune aşa, căci nimeni nu ar mai veni.
Ştii ce, poate... de ce nu...
de ce nu ne plimbăm puţin ?
Vrei să ne plimbăm ?
- Da, să mergem. - Să mergem la o plimbare.
- Bine. - Bine.
Hai cu mine, Jill.
Să ne uităm la obiectele din casa asta numai.
Vaporul acela în miniatură, sau harta aceea străveche.
Sau chitările acestea semnate de Lennon.
John, nu Vladimir.
Dacă erau de Vladimir, ar fi valorat ceva.
Fiecare din aceste nestemate ar putea finanţa un an la clinica mea.
Dar cred că să plăteşti Dumnezeu ştie cât pe o pereche de jeanşi rupţi e... oo.
O, Doamne.
Ăştia au fost cu adevărat ai lui Springsteen ?
Asta, sau nu mai au loc de depozitare.
Eşti drăguţ.
Bine atunci.
Şi uite.
Muştar, condimente şi ceapă, chiar aşa cum a intenţionat Dumnezeu.
Fără ketchup ?
Ketchup-ul e pentru amatori şi copii de trei ani.
Bine, în regulă atunci.
Bine.
O să mă bucur de asta.
Şi nu doar pentru motivul la care te gândeşti.
Mm.
Da ?
Mm-hmm.
Bănuiesc că a meritat aşteptarea.
Ce mi s-a întâmplat ?
Nu sunt sigur.
Ai mâncat astăzi ?
Nu, eram prea emoţionată.
Am băut totuşi un pahar de vin, sau două.
O.
Îţi aduci aminte să fi avut vreo durere în piept,
probleme cu respiraţia, dureri de cap ?
Nu, nimic. Nimic din ce-mi amintesc.
Bine, Tess, asta e important.
Iei vreun medicament ?
Foloseşti vreun tip de drog recreaţional ?
Nu, nu, nimic de genul acesta.
O să fiu în regulă ?
Am ultimul spectacol săptămâna viitoare.
Pentru un motiv necunoscut, ţi-a scăzut tensiunea până la un nivel
care nu a permis ca sângele să fie pompat în creierul tău.
Poate fi o reacţie la faptul că nu ai mâncat
şi apoi ai băut alcool în timp ce erai obosită,
aşa că ai leşinat.
Ar trebui doar... ar trebui să mergi acasă,
să mănânci, şi să te odihneşti.
Şi sună-mă dacă sunt probleme.
Bine, aşa am să fac. Mulţumesc.
Bine, sigur.
Mă întorc imediat, bine ?
Bine.
Îţi mulţumesc că te-ai ocupat de asta.
Nu ai idee cât de stânjenitor este.
Sau poate că ai.
E o poveste lungă. E în regulă.
Uau, două femei leşinate.
Mama ar fi aşa de mândră.
Mai taci. Poţi să conduci ?
Da, în afara cazului în care vine gerul arctic, sunt în regulă.
Bun.
Hei, Jill.
- Suntem aici. - Bună.
Cât timp am dormit ?
Câteva minute, plus minus o oră.
Lasă-mă să te ajut.
Sunt bine. Sunt bine.
Vroiai...
Scrisorile pentru clinica mea.
Inutile acum.
Aruncă-le, te rog.
Sunt gunoi oricum.
O, şi...
Merci că m-ai adus acasă.
Sunt sigură că nu aşa ţi-a imaginat că se va desfăşura seara asta.
Hei, surprinzi oamenii.
Hmm.
- Dr. Lawson ? - Hei.
Bună.
E totul în regulă ?
Îmi cer scuze că te deranjez.
Mă întrebam dacă putem vorbi între patru ochi ?
Bineînţeles, da. Să facem o plimbare.
Nu am fost complet sinceră aseară.
Dansez de când aveam trei ani,
că profesionistă de când aveam cinci ani.
Şi nu mă înţelege greşit, iubesc treaba asta.
Am iubit-o, dar, câteodată ne ciocnim.
Şi câteodată, dansatorii, pentru durere,
anxietatea performanţelor,
greutate, rămânerea în formă,
iau diverse lucruri.
Medicamente pentru dureri ? Pentru dietă ?
Antidepresive.
Iei din toate trei ?
Câteodată, da.
Crezi că asta m-a făcut să leşin.
E posibil. Nu pot şti până nu fac nişte analize de sânge.
Aş vrea că asociată mea Divya să-ţi facă un consult complet.
Trebuie să pot dansa săptămâna viitoare.
Dansul a fost toată viaţa mea, şi...
se va sfârşi în curând.
Salut.
E aşa de ciudat.
Am ieşit doar la o alergare, şi...
mă întâlnesc cu oameni.
Ce se întâmplă ?
Mergeam la o plimbare.
Da, doar îi arătam lui Tess dunele.
O, trăsnet, dunele. Bine, grozav.
Da, ar trebui să plec.
Nu vreau să întârzii, aşa că...
Mi-a părut bine să vă revăd.
Da, şi mie, Tess.
Mi-a părut bine să te văd.
Am spus sau nu că e a mea ?
Relaxează-te, nu făceam nici o mişcare.
"Să faci o mişcare ?"
Tu chiar ai spus asta ?
Am fost departe de joc.
De cât timp, de la scufundarea Lusitaniei ?
Uau.
Deci, atunci ce făceai ?
Vorbeam, e tot ce-ţi pot spune.
Dacă-mi vorbeşti de confidenţialitatea doctor-pacient,
sunt scutit. Nu, de fapt, nu eşti.
Trebuie să-ţi amintesc că sunt contabilul şef de la HankMed ?
Contabilul şef.
Care de asemenea îşi încearcă norocul cu pacienta mea.
A întrebat despre mine ?
Nu vorbeam despre tine.
Bine, nu asta a fost întrebarea mea.
Îmi place de ea.
Şi nu doar pentru că e balerină.
Cu toate că trebuie să recunosc că nu strică.
Dacă îţi place de ea, invit-o să ieşiţi împreună.
Ţi-a spus să-mi spui asta ?
Da, lângă fişetul meu, înainte de ore.
Nu am vorbit despre tine.
Bine, nu mai spune asta.
Scuză-mă.
Ştii unde-l pot găsi pe James Harper ?
Go fish yourself.
Scuză-mă.
Asta e numele bărcii lui.
A treia barcă la debarcader.
Bine, ăă...
Ai fi putut doar să... mulţumesc.
Scuză-mă.
Eşti James Harper ?
Numele e Jim. Ce vrei ?
Salut. Numele meu e Hank Lawson.
Vinzi ceva ?
Nu, sunt doctor.
O zi plăcută.
Să ghicesc.
Dacă nu cumva galbenul din ochii tăi şi înfăţişarea e de la morcovi,
Şi burta aia e de la prea multe Budweiser-uri,
Bănuiala mea e că ai simptomele Hepatitei C.
Trebuie să ai grijă de tine.
Te pot ajuta.
Bineînţeles că poţi.
Lasă-mă să ghicesc.
Să completez nişte formulare, să stau şi să aştept.
Şi să aştept.
Am trecut prin sistem.
Am făcut istoricul pacientului.
Am primit o îngrijire de rahat.
Şi am fost taxat cu o grămadă de bani.
- Nu-mi trebuie. - Înţeleg.
Nu înţelegi nimic, doctore.
Pot măcar să-ţi dau cartea mea de vizită ?
Nu.
Ştiu că eşti şeful neurochirurgiei.
Dar începerea unui program stereotaxic de chirurgie oncologica
ar costa spitalul milioane pentru început pe care nu le avem.
Poţi ţipă un pic mai încet, te rog ?
Bine. Da...
Vin acolo ca să ne certăm pe tema asta faţă în faţă.
- Bună. - Bună.
- Ăă, bună. - Hei.
Orice aş fi spus noaptea trecută, orice aş fi făcut, îmi cer scuze.
De obicei nu beau mult.
De fapt, ultima dată când m-am îmbătat,
tocmai îmi luasem diplomă în administraţie în sănătate.
Şi da, îmi dau seama de ironie.
Hei, ascultă. Ai fost o doamnă.
Atunci probabil că am fost foarte beată.
Te rog, aşează-te.
Nu sunt femeia care să se facă de râs la o petrecere.
Sunt femeia care face mişto de acea femeie.
- Deci judeci. - Da.
- Drăguţ. - Dar o fac numai la modul nemalitios.
- Corect.
A fost o noapte grea.
Am lucrat la clinica aia de trei ani.
Şi când economia s-a prăbuşit, mulţi donatori s-au retras.
Kliner a fost cea mai mare, cea mai bună şi ultima mea speranţă.
Îmi pare rău.
Ei bine, asta ar putea ajuta.
La mahmureală, cel puţin.
Nu am bani să-ţi ofer, dar am nişte aspirină.
Sper că nu le-ai cumpărat.
Ştii, lucrez într-un spital.
Nu, le-am furat de la spitalul tău.
Mm.
Bine, trebuie să plec şi să mă cert cu şeful de la radiologie.
Ăă... nu am venit numai să-ţi aduc aspirină.
Am nevoie de ajutorul tău.
- Spune. - Jim Harper.
Jim Harper ? Ce-i cu el ?
Aş vrea să-i văd dosarul medical.
Ai citit una din scrisorile mele.
Nu pot să cred că ai făcut asta.
Am aruncat o privire.
Bine, am citit. Am citit.
Cred că are Hepatită C.
Nu pot să-ţi dau informaţii despre pacienţi fără consimţământul lor.
Ei bine, Jim nu părea să fie prea darnic.
Ai fost să-l vezi ?
Nu pot să cred.
Ai idee cât de greşit e ce ai făcut, cât de lipsit de etică ?
Fără să mai menţionez că mi-ai trădat încrederea pentru că te-ai uitat scrisoare.
Îmi pare rău Jill, dar câteodată trebuie să lucrezi în afara sistemului, bine ?
Să interpretezi regulile.
- Să încalci legea ? - Sistemul e defect.
Ştii asta la fel ca şi mine.
De asta îţi deschizi clinică.
O deschideam.
Omul are nevoie de ajutor.
Probabil interferon.
Vreau să-l ajut. Pot să-l ajut.
Şi dacă suntem ca cei pe care îi tratăm şi nu tratăm pe nimeni, ce spune despre noi ?
Îmi pare rău, Hank.
Încălcarea legii nu face parte din fişa postului meu.
Poate ar trebui.
Hei. E totul în regulă ?
Da. Totul e în regulă cu tine ?
Da, mi-ai dat mesaj. Să vin aici.
Ai venit la vila greşită.
Hank, trebuie să mai lucrezi la felul în care eşti doctor de serviciu.
Eu te-am contactat.
Eu sunt Marshall Bryant.
Tu trebuie să fii Dr. Lawson.
Nu, ăă... Hank.
Îmi pare bine să te cunosc.
Uite ce mi-a cumpărat.
Uau.
Grozav avion.
Tucker, ne laşi singuri un minut.
Da, sigur.
Eşti mai tânăr decât mi-am imaginat.
Majoritatea doctorilor de serviciu de aici sunt la a treia soţie şi ultimele picioare.
Ei bine, ei au... Au stabilit o ştachetă ridicată.
Dr. Lawson vreau să-ţi mulţumesc că ai avut grijă de fiul meu.
Hank, te rog.
Tucker e un tânăr desăvârşit.
Aşa este.
Câteodată mă simt ca şi cum un sunt copilul şi el e adultul.
Ştiu ce vrei să spui.
Asta e pentru tine.
Dacă nu e suficient, să mă anunţi.
O, nu... sunt sigur că e bine.
Mulţumesc.
Mi-ar plăcea să-ţi ofer un pahar dar avionul meu mă aşteaptă.
Corect.
Domnule Bryant.
Că tot sunteţi aici, ştiu că sunteţi un om ocupat.
O, Doamne.
Testul pentru droguri al lui Tucker a venit pozitiv ?
Dacă... nu.
Nu.
Nu e vorba de sănătatea lui Tucker.
Nu sănătatea lui fizică.
Atunci despre ce e vorba ?
Ăă, ei bine...
Sper că nu depăşesc limitele.
Lui Tucker pare să-i lipsească ceva în viaţă.
Am avut o situaţie similară cu a lui când eram de vârsta lui.
Tatăl meu...
În fine, oricum, poate aţi putea să petreceţi un pic mai mult timp cu el.
Pare că i-ar fi de folos să petreacă mai mult timp cu tatăl lui.
Aha.
Eşti psihiatru ?
Nu.
Psihoterapeut ?
Nu.
Corect. Eşti doctor de serviciu.
Un concept destul de simplu.
Vii când eşti chemat, faci bine pacientul, încasezi cec-ul.
Cu tot respectul, poate că eraţi obişnuit cu asta,
Dar eu nu o fac aşa.
Oricum ai face-o, Hank,
Nu o mai faci pentru noi.
Cec-ul acela să fie compensaţia ta, bine ?
Bună.
Îmi pare rău că te aştept la tine acasă,
Dar am ceva pentru tine.
Bine, am să văd o altă proprietate.
Dar ar trebui să aibă o cameră fabuloasă şi persoana care o arata trebuie să aibă lepră.
Astea sunt condiţiile mele.
Nu, ceva mai bun.
Asta e pentru un pacient care nu mai vine la spital.
E interferon.
Avem depozitul plin.
Înainte ca şarja asta să expire,
M-am gândit că poate ştii pe cineva care ar avea nevoie de el.
Bine.
Vila lui Spielberg e în partea aceea.
Şi Martha Stewart are o mică vila modestă acolo.
Şi reşedinţa de vară a lui Seinfeld e cam la cinci palate la stânga.
N-o poţi vedea dar e acolo.
Pari a fi expert în materie de Hamptons.
Ai venit pe aici de când erai mic ?
Nu, m-am mutat în Hamptons de câteva săptămâni.
- Chiar ? - Da.
De unde eşti ?
Dintr-un habitat diferit.
Brooklyn, prin Jersey.
Dar apoi Hank a avut o mică criză prematură de mijlocul vieţii, şi...
Ştii, cred că am făcut ceea ce ar face orice frate bun.
M-am sacrificat pentru familie.
Da, colibă în care trăieşti pare chinuitoare.
E dezgustătoare.
Dar câteodată trebuie să te sacrifici pentru echipă.
Ştiu.
Serios totuşi, a fost... A fost frumos.
Viaţa s-a încheiat într-un fel pentru mine la New York.
Şi eu sunt un oportunist.
Şi sunt multe oportunităţi aici.
Cum e şi cu noi acum.
Vrei să luăm prânzul împreună ?
O, numai că...
Mă simt bine. Nu vreau să stric asta.
Ce ?
Eu şi mâncarea avem o relaţie discutabilă.
Încă de când eram o dansatoare tânăra ce încerca să reuşească.
M-a dat peste cap.
Hmm.
Lasă-mă să te ajut să-ţi revii.
M-am întors.
Pun mâna pe harpon.
Pe cât de tentant sună, nu stau mult.
Rugăciunea doctorului.
Ca să ştii,
nici eu nu sunt un mare fan al spitalelor.
De fapt, doar ce am fost concediat de unul acum câteva săptămâni.
Asta e reconfortant.
Nu. Nu pentru motive medicale.
Fi atent... spitalele sunt birocraţii, nu ?
Birocraţiile îşi bat joc de oameni.
Te taxează mult dacă eşti asigurat,
Şi o fac şi mai mult dacă nu eşti,
Doar pentru că pot.
Ai zero pârghii şi nici o alternativă aşa că ieşi rău.
E... e că aici cu...
Cu docurile de unde cumperi benzină când te trag pe sfoară după un uragan.
Sistemul e de rahat.
Dar eşti bolnav.
Şi-ţi va fi şi mai rău dacă nu primeşti tratament.
Aş vrea să te ajut.
Asta spun toţi.
Apoi vin facturile.
Nu e nici o factură.
Nu, o să fiu aici pentru tine în fiecare săptămână.
Nici o bandă roşie, nici un formular.
Fără harpon.
Doar eu.
Deci care e faza ?
Tu eşti pescarul, tu să-mi spui.
Ce desfăşurare.
Ce e în meniu ?
Bine.
Cea mai bună masă pe care am luat-o vreodată a fost în Machu Picchu.
Ai fost vreodată în Machu Picchu ?
Nu.
Dacă firma mea nu are spectacole acolo, atunci nu am fost.
Bine, în esenţă, e precum raiul pe pământ.
Trebuie să mergi într-o zi.
Toată lumea ar trebui.
În seara asta am recreat acea masa până la cel mai mic detaliu.
Aşa că te rog... domnişoară.
Mulţumesc.
Bine, inspiră adânc.
Relaxează-te.
Închide ochii.
Sunt gata. Sunt acolo.
Mm.
E chiar foarte bun.
Are un gust foarte bun.
E bun. E... da.
Trebuie să devii una cu mâncarea.
Gata pentru a doua îmbucătură ?
Mm.
Mm, e delicios.
Uau.
Puncte mari.
Am fost la multe întâlniri prin toată lumea,
Dar eşti primul tip care m-a hrănit vreodată.
Eşti prima fată pe care am hrănit-o vreodată.
Aşa că...
Hei, deranjez...
Foarte mult.
Mă scuzi o secundă ?
Da.
- Hei. - Hei.
Deci, primul lucru, ieşi afară.
Dar înainte să faci asta, să ştii că am reparat-o complet.
Problemă rezolvată.
Despre ce problemă vorbim ?
Problema cu mâncarea a lui Tess. Toată problema cu leşinul.
Toate problemele ? Rezolvate. De mine.
Întreab-o. Puterea minţii asupra materiei.
Ce se întâmplă ?
Se îneacă.
Mâncarea s-a blocat în traheea superioară.
Adu kit-ul medical de urgenţă.
Mulţumesc.
Pot să ajut, sau vrei să fac ceva ?
O...
- Scoate-o ! - Încerc.
În regulă.
Sângerează, său...
O, Doamne. Bine.
Mâncai înainte să leşini ?
Chorizo bouillabaisse. E o specialitate peruviana.
Chorizo.
Noaptea trecută a fost un hot-dog.
Crezi că e o reacţie anafilactica la nitraţi ?
Se potriveşte.
Ba nu.
Cum poţi fi atât de sigură ?
Pentru că mi s-a mai întâmplat.
Şi nu numai de la nitraţi.
De ce nu mi-ai spus asta ?
Sunt anumite mâncăruri pe care le îndrăgesc,
La care poftesc, pe care nu le pot mânca.
Dar uneori o fac.
Mâncai asta ?
Da, doar o gură.
Bine, te conectăm la un monitor pentru inima,
Şi o să mănânci o bucată de pizza cu pepperoni.
Chiar vrei să mănânc asta ?
Chiar vrei să mănânce asta ?
Da, chiar vreau ca ea să mănânce asta.
Măreşte pasul, Hank.
Bine.
Tess vreau să iei o mare îmbucătură din coajă.
- Hank, are bradicardie.
Intră în şoc cardiogenic.
- Fă-i şocuri ! Loveşte-o ! Dă-i un snickers.
- Fă ceva. - Ai răbdare.
Stai.
Aşteaptă.
Eşti bine ?
Da, aşa cred.
Stai jos, stai jos.
Lasă-ţi corpul să se obişnuiască.
Ce este ? Ce are ?
E alergică la pizza mediocră, ce e ?
Nu.
Nu e o alergie.
Ai o afecţiune care se numeşte sincopa prin deglutiţie.
Mănânci anumite mâncăruri, leşini.
E o afecţiune extrem de rară care provoacă un blocaj atrioventricular
Când mănânci anumite feluri de mâncare.
Da, inima ta reacţionează la anumiţi carbohidraţi.
Unii au probleme cu băuturile carbogazoase, unii cu ciocolată.
Deci n-a fost hot-dogul, ci chiflă.
Ai o stea aurie, Evan.
Deci... deci e ceva în neregulă cu inima mea ?
Este.
Trebuie să mergi la un cardiolog.
Îţi pot recomanda unul.
Probabil că vor dori să-ţi pună un pacemaker.
Ştii, e bine că am depistat asta.
Dacă ai fi avut un episod în timp ce conduceai,
îţi putea fi fatal.
Ia stai o secundă.
- Are nevoie de un pacemaker ? - Da.
Un cardiolog poate pune unul sub anestezie uşoară.
Voi putea dansa în ultima reprezentaţie.
Da, atâta vreme cât eviţi aceşti carbohidraţi.
Şi după operaţie,
poţi mânca atâta mâncare nesănătoasă cât doreşti.
Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Cu plăcere.
Hrăneşte-mă, te implor.
Ce părere ai despre peste ?
Iubesc peştele.
Asta e bine pentru că un tip pe nume Jim ne-a adus două duzini de biban dungat.
A zis că sunt pentru tine. Şi m-a speriat de moarte.
Şi pe mine.
Îţi explic la cină.
Aşa e civilizat.
Da. Ca nişte gentlemani.
Ar trebui să facem aşa în fiecare seară.
Atâta timp cât stai departe de bucătărie.
Tu găteşti, eu fac curat.
O să-mi strâng până şi lucrurile. Sau o să încerc.
Henry.
Ne-am înţeles.
Clinchet.
Noi doi, să avem grijă de o casă ?
Mama ar fi aşa de... şocată.
Bună.
O, bună. Intră.
Vroiam doar să-ţi mulţumesc.
O, da. Nu e nevoie.
Cu asta mă ocup.
Ei bine, vroiam să-i mulţumesc şi lui Evan.
Bună.
Ce-ţi mai face inima ?
Tocmai ce plecăm să tund...
- Pa pa. - Pa pa.
Deci... plec mâine la cardiolog.
Mâine ? Uau, e repede.
Ştiu, de asta vroiam să-ţi mulţumesc că m-ai ajutat să mă distrez aşa de mult.
Înţelegeţi ciudat distracţia, doamnă.
Nu, asta am vrut să spun. M-am simţit minunat.
În afara faptului că am leşinat mult.
Am făcut multe lucruri cu tine pe care nu le mai făcusem de ani de zile.
În general mi se spune asta după ce m-am întâlnit cu o fată mult timp.
Sunt serioasă, Evan.
Chiar mi-a plăcut timpul pe care l-am petrecut împreună.
Poate n-a însemnat mult pentru tine,
dar pentru mine a însemnat.
Şi pentru mine a însemnat foarte mult.
Mi-am luat bilet pentru Machu Picchu.
Am să fac o excursie.
Zbor la Cuzco după operaţie.
Mergi la Machu Picchu ?
Da, după ce mi-ai spus, cum aş putea să n-o fac ?
Bine, asta e penibil.
Am inventat treaba asta.
N-am fost niciodată la Machu Picchu.
Am citit într-o revistă.
Am crezut că va face mâncarea să sune mai interesantă.
N-aş putea să găsesc Machu Picchu nici pe hartă.
Nici nu ştiu în ce ţară este.
Poate e chiar o ţară.
E ca un sat de munte, sau cum ?
Ei bine, da, după ce mi-ai dat,
pâine cu usturoi şi homar,
mă gândeam dacă cea mai bună masă a fost la un Sizzler din Machu Picchu.
Dar nu contează.
O să am o aventură, iar eu am nevoie de o aventură.
Bineînţeles.
Bine.
Da, dar înainte să plec trebuie să fac un lucru neapărat.
Doamne, urăsc Machu Picchu.
E o manevră desăvârşită, Maverick.
Maverick ?
Cine mai e şi asta ?
O, nu ştiu, un filmuleţ pe nume Top Gun...
Top Gun. Ştiu, Hank.
Glumeam doar.
Cunosc cultura americană de dinainte de iPod.
Vorbeşte cu mine, Goose.
N-am realizat că eşti aşa de temerar.
Ca şi hemofilic, ce alternativă aveam ?
Chiar şi să tai o portocală poate fi o cascadorie mortală.
Nu te-a concediat tata ?
A făcut-o.
Din calitatea de doctor.
Nu şi din cea de prieten.
Vrei să faci o tură ?
Ăă, nu. Nu, mulţumesc.
Mi-e frică de zbor.
Da, şi mie.
Frumoasă aterizare, Goose.
Poate ar fi trebuit să închiriez locul acesta.
Sheila avea dreptate în legătură cu priveliştea.
Da, e destul de frumoasă.
Unul din avantajele de a fi localnic e că ştii cele mai bune privelişti.
Corect.
Te-ai născut aici ?
Chiar în Hamptons.
În pericol, dar nu dispăruţi.
"Idioţii de oraş" nu ne-au înlăturat încă.
Slavă Domnului. Corect, "idioţi de oraş."
Ia stai, sunt şi eu unul ?
Îţi acord apartenenţa temporară la clanul nostru.
Temporar ? Cum adică temporar ?
Îţi mulţumesc că ai mers la Jim.
Da, îmi pare rău de clinică.
Ştiu cât de importantă era pentru tine.
Când aveam 12 ani, făceam surf,
Şi o placă mi-a sfâşiat mâna.
Aproape mi-a desprins-o din umăr.
Şi facturile de la spital erau cu mult peste putinţă părinţilor mei.
Dar... Hamptons Heritage a avut grijă de tot.
Şi de mine, aşa că...
Îi datorez aşa de mult.
De asta lucrezi la spital ?
Da, am vrut să ajut să facem asta şi pentru alţii.
Să fac parte din ceva special.
Dar nu mai e locul care era odată.
Avem mult mai puţini bani, mai puţini oameni, mai puţin orice.
Hmm. Şi asta explică clinică.
E un pas înapoi.
Atâta tot.
Eu nu renunţ.
Trebuie să ştii asta despre mine.
Clinica va exista.
Ştiu asta.
Şi uite, pe viitor dacă vor fi...
Oameni ca Sheila sau Jim, doar dă-le numărul meu.
Cred că poţi fi amândouă.
Amândouă ?
Doctor de serviciu pentru bogaţi,
şi doctor de deplasare pentru noi ceilalţi.
Robin Hood al medicinei.
Câtă vreme nu trebuie să port izmene.
De ce nu ? Ai picioare frumoase şi puternice.
Chiar aşa ?
Nu că aş fi observat.
Îţi aminteşti ceva din ce-ai spus cât erai sub influenţa noaptea trecută ?
Nici un cuvânt. De ce ?
Nici un motiv.
Dar, ăă...
Aş vrea să menţionez, eşti drăguţ.
Scuzaţi-mă.
Ce faceţi în curtea mea ?
- Plecăm !
Apropo, frumoasă privelişte.
Minunată.
Traducerea şi adaptarea lLuciano Genovese
www.titrari.ro