EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kom så op med håret nu
Giv den gas
Sang og dans det er det bedste
Her er plads
Til dig når vi skal feste
Alle holder sammen her
Håret skal op, det er nu det sker
Vi kan feste, som du ser
Håret skal op, kan man ønske mer?
Vi er stolt' af' vi er os
Dig og mig mod alle odds
Harmoni og glædesrus
Kom så op med håret nu
For at smaskebold skal være sjovt, skal man spille det sikkert,
ellers kan man brække en finger,
eller en næse,
eller miste et øje,
eller miste det andet øje, eller en bagdel.
Kvist... de har fattet det.
Gå videre til præsentationen.
Javel.
For at undgå de risici,
har jeg klædt Chris i det passende udstyr.
Morer du dig derinde?
Chris!
Hej, hvad så?
Hvad i...? Hvorfor tog du sikkerhedsudstyret af?
Det blev så beskytteragtigt.
Og farvepaletten er rudimentær.
Ja! Og hvordan skal jeg danse, hvis jeg tager den der på?
Folkens!
For sidste gang: Det handler ikke om at kunne danse.
Ved I hvad? Troldenes fede livsstil har søreme gjort jer slappe og...
Fint, tak til Kvist for endnu et sjovt sikkerheds-seminar.
-Hvad laver du? -Drop det.
-Men det er ikke mig, som... -Drop det, Kvist.
Lad os glide væk fra dette akavede øjeblik
ved at tale med lyse stemmer og spise snacks.
Bærret er for moset.
Og for rundt. Klamt.
Er det økologisk?
Jep. Direkte fra busken.
Var busken økologisk?
Kan en busk ikke være økologisk?
Ellers tak.
Der kan du selv se. Slappe.
De trænger til at hærdes.
Og jeg ved lige præcis hvordan.
Vi skal på campingtur!
Ikke camping.
Det bliver så skønt.
Jeg inviterer Guy. Han gør alt sjovt.
Ja! Guy!
Guy?
Sikkerheds-svævebanen må kun bruges i nødstilfælde.
Svævebane-fest!
Godt, fælden her er vist klappet i. Lad os se, hvad vi fangede.
Bur-fest!
Husk kun at trykke på brandslukker-knappen i nødstilfælde.
Nødstilfælde-dansefest!
Sådan!
Hurra!
Skal vi ikke holde det enkelt? Kun dig, mig og ungerne?
Det her er vist et perfekt sted at starte forfra på.
Jeg er dødtræt!
Helt ærlig!
Vi har kun vandret i et kvarter.
-Jeg har det varmt. -Jeg fryser.
-Jeg har det udmærket. -Kom nu, så slemt er det ikke.
Ja, vi skal leve lidt primitivt,
men Kvist viser os, hvordan man overlever uden komfort.
Vis dem det.
Hvor er Kvist sej!
Hør, i morgen vil jeg benægte det,
men lige nu er det fedt at campere.
-Uden tvivl. -Åh, ja.
Det virker, Kvist.
Nu kan de lide at campere.
Ja, og ved du hvad? Du har måske ret.
Jeg...
Åh, nej!
Det er ham!
Hejsa, fest-campister!
Herligt... Guy...
Sig til skoven, at den skal dulle sig op!
Jeg elsker camping!
Det er ikke camping.
Det er glamour-camping.
Glamping.
Sikke et fortryllende udtryk.
Jeg elsker glamping!
Det gør vi også!
Nej, øjeblik.
Vi skal jo leve primitivt.
I skulle lære at lave en fløjte ud af et agern.
Er det ikke sejt?
Det gjorde mig ked af det.
Hurra!
Jeg elsker glamping!
Sådan!
-Ja! -Nu igen?
Guy blander sig altid og glitrer på alt det seriøse, jeg prøver at gøre.
Okay, forstået.
Guy kan være lidt pågående, men han mener det ikke ondt.
Tal med ham om det.
Hvem ved? Han vil måske acceptere det primitive.
Stå stille, folkens!
Ved I hvad? Vi er måske kørt lidt af sporet her.
Vi bør starte forfra.
Hvem vil i boblebad?
Ja! Vandbombe!
Jeg lader dig ikke ødelægge campingturen, Guy.
-Op med jer. Fart på. Nu! -Hvad? Hvad er der?
Giftsumak, det er overalt!
Giftsumak?
Seriøst? Jeg kan ikke se noget.
Moment-sumak. Det spirer når som helst. Tro mig.
Du skal ikke slå det op. Kom!
-Jeg siger det til Guy! -Det er gjort.
Han vil være lige bag os. Af sted!
Godt, der var I hurtige.
Det her virker som et meget mere sikkert og afsidesliggende område.
Med-glampere, hvor er I?
Åh, nej!
Slanger! Der er slanger overalt!
Løb!
Men, Kvist...
Hår-jitsu-hug!
Gjorde vi det? Det gjorde vi vist, ikke?
Lad os afblæse det, Kvist.
Vi prøvede, men nu må vi hjem.
Jeg er enig med Poppy.
Hvabehar? Nej.
Det bliver fantastisk!
Desuden kan vi tage hjem, når vi vil.
Landsbyen er...
...den vej?
Altså, den vej.
Kvist? Du kan godt finde hjem, ikke?
Nuvel...
Er vi faret vild?
Nu skal vi campere for evigt!
Nej, det er fint.
Jeg blev bare forvirret midt i al hastværket.
Men hvis jeg får tid nok, kunne jeg...
Nå, det er bare en mudder-ruller.
De er ihærdige, men harmløse.
De er dyrerigets Kvist.
Vi har intet at...
...bekymre os om.
Hvad i...? Hvordan endte vi her?
Nuvel, mudder-rulleren gav os
den kønneste invitation til dens housewarming,
så jeg måtte bare gå med.
Hvad tror du? Vi er taget til fange!
Hvad vil den os? Mudder-rullere spiser ikke trolde.
Lad mig være!
Han brugte os til at tørre sig af på.
Han vil ikke gå mudret i seng. Skynd jer! Nu har vi chancen!
Tys. Vi skulle nødig vække den.
Vi er næsten ude.
Ikke nu!
Guy Diamond kommer jer til undsætning!
-Nej, Guy! Vi var næsten ude! -Du vækker...
Herligt!
Hvad laver du her?
Jeg så bæstet slæbe jer herind.
Jeg vidste, at det var min chance for at spille helt.
Det var en fiasko.
Tror du det, Kvist?
Kan en fiasko gøre sådan her?
Jeg håbede, at jeg ville finde på noget at gøre.
Derfor flyttede jeg lejren væk fra dig, Guy.
Din sjov-for-enhver-pris-attitude spolerer det altid for mig.
Vent, Kvist. Flyttede du lejren for at slippe væk fra Guy?
Ja! Ungerne skulle sætte pris på det de havde
ved at leve uden landsbyens komfort.
Og det virkede, indtil du "Guy-ede" det hele op.
-Kvist! -Det er for meget!
Nej, det gør ikke noget.
Kvist, du må forstå,
at som glitter-trold,
eller rettere sagt som glitter-trolden,
er det vigtigste for mig at leve det søde liv og have det skønt.
Men jeg skal blive voksen...
...for at lære at elske de sære og anderledes ting.
Og der er intet så sært og anderledes som dig.
Derfor gør jeg mig umage for at imponere dig.
Imponere mig? Er det hvad alt det her handler om?
Jeg drog en forhastet konklusion.
Ser I, jeg tror...
Fantastisk forsoning, men mudder-rulleren blokerer os stadigvæk.
Vi er vist en luksus, han ikke vil skille sig af med.
Luksus? Der har vi det!
-Guy, lån mig dit glamping-grej. -Fint!
-Du får det aldrig tilbage. -Hvad?
For sent!
Nu har han vist intet at klage over, takket være dig.
Og dig.
Sådan! Nu hvor det er ordnet, kan vi så tage hjem?
Jep!
Overraskelse!
Hvordan kom du ind, Poppy?
Mini lukkede mig ind. Hun har gemt sig her i to dage.
Under din seng!
Vi er nødt til at tale om din nullermand-situation.
Vi er nødt til at tale om grænser.
Hvad laver I to her?
Vi fejrer din kvart-fødselsdag.
Halvvejs til din halv-fødselsdag!
Hvabehar?
Kroko?
Det kan ikke passe.
Han blev væk under flugten fra borkerne. Hvor fik I...?
Begravet i tunnelerne ved Borkerby.
Poppy, det er... ufatteligt.
Pjat, det er bare en uges gravning for en ven.
Jeg går. Det er fjerde dags årsdag for Harpers 10. kunstudstilling.
Nyd det!
Kroko...
Poppy-gave-syndrom.
Først, den overvældende glæde.
Det er mit livs mest fantastiske gave.
Derefter den knusende skyldfølelse.
Jeg kan aldrig give hende en lignende gave.
Det siger du ikke.
Altså, jo sig det...
...til Poppy-gave-støttegruppen.
Hejsa,
her er en, som vil dele noget med jer.
Hej. Jeg hedder Kvist, og jeg har fået en gave af Poppy.
Hej, Kvist.
Jeg nævnte Kroko én gang
for seks måneder siden, helt tilfældigt.
Hvordan huskede hun det?
Hvor er det personligt.
Ja. Og nu er det snart hendes halv-fødselsdag.
Hvordan kan normale trolde gengælde sådan en betænksomhed?
Vi kender det.
En fælles symaskine!
Vi kan begge to sy samtidig!
Eller du kan sy, og jeg kan rette dine fejl.
Det var for sjov.
Ingen kan rette hendes fejl.
Jeg kan umuligt gengælde det, hun gjorde for mig.
Hvor er jeg tilfreds!
Meep.
Så er der den gave, hun gav mig.
Er du klar? Bedste ven for altid.
BVFA
Åh, for den. Jeg ved, hvor den skal stå!
Det må ikke gå galt denne gang.
Nogen må have en gaveidé, som Poppy kan lide.
Jeg har det rette.
En Poppy-piñata!
Vi giver Poppy en pind og så...
Åh, for den.
Hvad tænkte jeg på?
Vi kunne give hende en gruppe-gave.
Nej!
Så giver hver af os hende kun en del af en gave.
Det ville være, som hvis nogen kun sagde en del af "jeg elsker dig".
Jeg el...
Sig hele sætningen!
I har ret.
Gruppe-gaver er forfærdelige.
Det skal nok ordne sig, men vi skal koncentrere os.
Den perfekte gaveidé falder jo ikke bare ned fra et træ.
Jeg har den perfekte gaveidé!
Mens jeg var på markedet og spiste en sandwich,
hørte jeg Poppy tale med blomsterhandleren.
Har du slet ingen af dem?
Jeg så dem kun én gang, da jeg var lille.
De var de smukkeste blomster, jeg nogensinde havde set.
Jeg ville give alt for at få dem igen.
Da slog det mig.
Vi giver hende en sandwich!
P.G.S.G.
Du har det, DJ.
Nej, nej, nej. Ikke en sandwich.
Vi kunne finde blomsterne.
-Jeg giver en buket i en vase! -Jeg væver dem til en krone!
Jeg vil også personalisere gaven.
Men hvordan ved vi, hvilken slags blomster hun mener?
Vi må spørge nogen, som ved alt om Poppy.
Jo, ja.
Jeg husker det, som var det i går.
Jeg vågnede, spiste en muffin med cupcake-smag, vandrede med Kvist...
Det var altså i går.
Nå, ja! Vent, hvad er det, vi taler om?
Poppys blomster!
Ja, selvfølgelig!
Det ville være en fortrinlig gave.
Hvis det hjælper, tegner jeg dem ud fra hukommelsen.
Det hjælper ikke.
Min hukommelse er åbenbart elendig.
Jeg har måske et billede af blomsterne i Poppys baby-scrapbog.
Det er godt, for min hukommelse er elendig.
Nu ved jeg det!
Med det her, kan jeg tegne blomsten perfekt.
Nej, vi...
Hvis vi har...
Glem det. Hvor blev det taget?
Du er heldig, alle mine scrapbøger indeholder omfattende kort.
Her står der, at vi fandt dem i Spire-dalen, i en grotte ved navn...
...Brotte-glomsteren.
Hvabehar?
Nej, undskyld.
Tungen slog lidt knuder.
Blomster-grotten.
Tak, Kong Peppy.
Jeg tager lige det her.
Naturligvis! Held og lykke!
Godt gået.
Ifølge kortet er vi ved at nå frem til Blomstre-marken.
Kvist, står der ikke "Gromstre-marken"?
Pjat, Basse. Hvorfor skulle der stå...
Det var tæt på.
Åh, nej! Fugle!
Himlens skræk!
Vi går en anden vej.
Slap af, Kvist.
Der står, at disse fugle kun vil suge nektar
fra en bestemt slags blomst.
Den slags blomst.
Åh, for den!
-Jeg hader at have ret! -Vel gør du ej!
Vi overlever ikke! Vi skulle have valgt sandwichen!
Bare rolig. På kortet står der, at vi kun mangler én forhindring mere.
Bulderblomstre-svampene!
"Bulderblomstre-svamp" eller "Bulderblomstre-svampene"?
Hvor er Buster?
Vi har vist fundet grotten.
Det var ikke let, men det lykkedes.
Blomster-grotten.
Er der kun én tilbage?
Nej.
Vi kan ikke give hende én blomst sammen.
Det ville være...
...en gruppe-gave!
Der er kun én måde at gøre det på.
Alle stemmer: Hvem giver Poppy blomsten?
Mig!
Nu ved jeg det!
To ord:
Sandwich.
Vi gør sådan her. Jeg plukker blomsten...
...og stikker af!
Åh, for den! Åh, for den! Åh, for den!
Jeg har den! Jeg har den!
-Hov! -Den tager jeg. Tak.
-Nej, tak. -Halløj!
I kan ikke fange mig, for jeg tager Bulderblomstre-svamp-ekspressen!
Op, op og af sted!
Det er vist bare en pøl.
Kvist vinder!
Nej, ikke dig!
Tak!
Tvilling-sno-angreb!
Nu går du ingen vegne!
-Det gør vi heller ikke! -Snuppet!
Giv op, DJ!
Jeg går ikke tomhændet tilbage til Poppy, og intet kan...
Pas på! En fugl!
Pas på, DJ! En fugl!
Helt ærlig! Hvor dum tror du, at jeg...
Hov!
Åh, nej! Kom tilbage!
Hvad har vi gjort?
Så giver vi vel nok Poppy en sandwich.
Nemlig!
Det er ikke enden på det.
Hvad ville Poppy sige lige nu?
"Lyt ikke til Kvist!"
Nej! Eller jo, det ville hun sige.
Men hvad ville hun gøre?
Held og trolde-lykke, min ven.
Fyr!
Det er en herlig dag Jeg laver scrapbog
Buster? Hvad laver du her helt alene?
Meep.
Min yndlingsblomst!
Hvor betænksomt!
Hej med jer. Var I en del af det her?
Ja. Det er en...
...gruppe-gave.
En gruppe-gave?
Jeg elsker det! Tusind tak!
Det her er...
...forrygende.
Mener du det? Er du ikke skuffet?
Skuffet?
Hvorfor skulle jeg være det?
Ved I overhovedet, hvor meget I betyder for mig?
Jeg værdsætter hver en stund med jer.
Satin, knappen stammer fra den første kjole, du lavede til mig.
Silke, du satte denne lynlås i,
da du så, at jeg var dårlig til knapper.
Mini, du bar denne hårsløjfe, første gang vi mødtes.
Kvist, denne fjer stammer fra puden, der valgte os begge to.
Den minder mig om, hvor ens vi er, inderst inde.
Og, DJ, du gav mig denne sandwich i morges.
Nå, ja.
Pointen er,
at jeres venskab er den bedste gave, en trold kan ønske sig.
Misforstå mig ikke, jeg er vild med blomsten.
-Den vil matche til de andre. -Vent, "de andre"?
Øh, ja...
Min far forærede mig en buket her til morgen.
Idéen faldt mig bare ind.
Tekster af: Sheila N. Hasahya