Üdvözlök mindenkit egy Grand Tour különkiadásban.
Ami most a legüresebb
és legkissebb népsűrűségű országból jelentkezik.
Mongólia.
Általában amikor elmegyünk ezekre a kalandokra
van némi fogalmunk, hogy mi vár ránk.
De ezúttal nincs.
Ténlyeg.
Annyi történt, hogy felszálltunk
Mongólia fővárosában
2 és fél órát repültünk
ilyen terep fölött.
Nagyon hasonló.
Teljesen üres.
Olyan volt mintha átrepültünk volna a Brit szigetek fölött
városok, falvak, villanyoszlopok
farmok, bányák nélkül.
Semmilyen bizonyítékot nem láttunk arra a repülőből, hogy
a civilizáció létezne.
Valószínűleg így nézett ki a világ
a teremtés könyvének harmadik oldalán.
És itt tettek le minket...
...nem tudjuk miért.
Nem tudunk semmit.
Azonban egy órával később..
Helikopter.
Ott, nézzétek.
Miért nem száll le?
Mit csinál?
Nézzétek.
Várjunk csak.
Mit dob ki?
Biztos hogy ellátmány. Tüzifa,
étel, sátor.
Kalapok.
- Kalapok? - Süt a nap, kell kalap.
Nem fognak kalapokat ide reptetni.
Szóval akkor... elment.
Nem száll le.
Ez azt jelenti, hogy nem megyünk haza?
James, a helikopter elhúzott.
És hátrahagyott 3 doboz valamivel.
Nézzük meg őket.
Am igazán kéne nekünk az egy jármű.
Igen, az hasznos lenne.
Ezekbe biztos nincs autó.
- Ebbe beférne egy autó? - Nem, túl keskeny.
Csak ilyen széles.
Az lejön.
Itt van hozzá feszítővas.
Jó.
Emelem.
Vigyázz.
Víz.
Mi a...
Ez egy motor?
Az egy motor.
Valamilyen TDi motor.
Autó fényszórók?
- Az egy hátsó tengely. - Bizony.
Az pedig egy henger.
Szerintem bele se kell néznem a harmadikba.
Van egy motorunk, tengelyünk, fényszórónk...
Szerintem autót kell építenünk.
- Igen. - Jaj ne.
Itt?
Miközben a másik kettő kinyitotta az utolsó dobozt
találtam egy fura zsákot.
Oké, ez a szélvédő.
Szóval biztos hogy autó.
Igen.
Land Rover?
- Mi az? - Van egy levelem.
A legközelebbi város Moron (idióta).
- Tényleg? - Micsoda meglepetés.
Több száz kilóméterre van innen.
Ahhoz hogy elérjétek, fel kell használni a dobozok tartalmát.
7 napig elegendő élelem és víz van.
Mi az?
- Az a város. - Moron.
- És az az indulópont. - Itt vagyunk.
Azt mondja a térkép nem arányos.
Meglepő.
Mintha EH Shepard rajzolta volna.
Nézzétek, "Mocsaras és szomorú"
"A szenvedés mély folyója"
- "Elárasztott hely" - "Sok-sok fa"
"Összevissza híd" "Nagyon nagy törés"
Hát ez nem túl hasznos.
Északkelet felé kell mennünk, ugye?
És az milyen messze van?
Nem tudjuk. Csak annyit hogy több száz kilóméter.
Igen, de előbb....
Össze kell rakni az autót.
Mivel nem volt használati útmutató
May és én elkezdtük átnézni az alkatrészeket.
Ez az alváz, ugye? Két részben van.
Eközben a teljesen haszontalan kollégánk
a kemping felszerelésekről panaszkodott.
Ez nem ágy!
Az egy matrac.
Ez nem matrac!
Ha elmész az ikeába és kérsz egy
matracot, akkor tuti nem ezt fogják adni.
- A legnehezebb része a motor... - Igen.
...ami ott van, szóval át kell vinni az alkatrészeket.
- Igen, jó ötlet. - Csináljuk.
- Jeremy szellemnek tetteti magát. - Én meg tettetem hogy megijedek.
Ahhoz hogy szellem legyél, előbb meg kell halnod.
Szép munka.
Előbb ki kéne mindent rakni.
Terítsük ki az ejtőernyőt és tegyünk arra mindent.
Jó ötlet.
Az lehet a munkaasztalunk.
- Ha egyikőtöknek esetleg valami vészhelyzete van.. - Nem!
Hé Hammond
Ez egy Land Rover motor, ha kiváncsi vagy.
"Hé Hammond"
- Miért nem csinálsz valami hasznosat? Bonts ki valamit. - "Hé Hammond"
Miközben a kollégáim
el voltak foglalva számomra értelmetlen dolgokkal...
Azt írja "Alváz középszekció"
...találtam valamit amit én is értettem.
Erre nem számítottam.
Azonban támadt egy kis probléma.
Tedd azt le egy pillanatra.
- Ez egy doboz katonai ellátmány. - Igen.
Nem akarok csúnyát mondani, de...
Istenem.
- Miért tenné ezt Wilman? - Mert gonosz.
Miért küldene autó alkatrészeket autó helyett?
Az autóalkatrészek nem érdekelnek.
Te és ő tökéletesen képesek vagytok összerakni.
Ez viszont, katasztrófa.
- Mennyit találtál? - Egyet.
Nem akarsz te lenni a kajabiztos?
- Jó ötlet. - Összegyüjteni mindent egy helyre, hogy lássuk mink van.
Értem. Szóval én vagyok az étel és italbiztosa ennek a projektnek?
Ha úgy akarod, igen.
Mint Robert De Niro a Casino-ban.
Teljesen.
Ő volt az étel és italbiztosa a kaszinónak.
És én leszek az étel és italbiztosa a mi kis projektünknek.
Rendben, mostantól Robert a neved.
Köszönöm.
- Előre, Robert. - Az a középső nevem.
- Mr De Niro - Igen, az nagyszerű lesz.
Miközben a majom elment rendezni az étel és ital helyzetet
James és én folytattuk a kipakolást.
Várj egy kicsit, ehhez hozzá vannak csatlakoztatva a pedálok.
Akkor ez lesz a válaszfal.
Idővel az óriás lego modell ki lett rakva.
Itt fogjuk megépíteni.
Ez a műhelyünk.
Több száz alkatrészünk van,
a csavarokat és egyebeket leszámítva.
Eközben a közeli domb alján
én is nagyon elfoglalt voltam.
Megépítettem a táborunkat.
Két sátor a két horkolónak.
Egy ott arrébb, hogy ne haljam őket.
Itt a wc, és most...
indulhat az ebéd főzése.
Ami azt jeletette, hogy tüzet kell rakni.
Igen.
Ott a váltó.
Igen.
A bázison jól haladtunk.
Azaz, jó lesz.
Annak ellenére, hogy James elég idegesítő volt.
Várjunk csak, gondoljuk át, hogy mi...
Nincsenek előkészítve a csavarok és a csavarhúzó...
Csináljuk már, húzd meg.
Oké.
- Jó lesz. - Emeld meg.
Nyomd be. Igen.
Szép munka.
Hé, James.
Fémdákóm van.
OCD Kapitány azonban
nem volt vicces hangulatában.
Hova a picsába tünt?
Ezért kell ugyanoda visszarakni.
Hova tetted le utoljára?
Jaj, istenem...
csak keress már bármilyen csavarhúzót.
Abszolút az operatőr
segítsége nélkül, tüzet gyújtottam.
Aranyat érek.
Tüzet csináltam.
Rendben.
Jól van, mink van?
Ezek Brit hadsereg ellátmányok.
Véletlen átszúrtak a késemmel az egyiket.
Szóval a víz be fog folyni és kicsit elrontja.
Trópusi gyümölcs és magvak. Ezt szeretem.
Nem mondom meg nekik, hogy ez létezett.
Emeld.
Az felmegy, és alá megy a tengely.
Azzal leengedjük, és kész is van.
Egyenesítsd ki.
Ütköző felrakva.
Hosszú órák elteltével
nagyon sokat haladtunk az építésben.
- A saját kerekein van! - Guruló alváz.
Ezt nézd.
Ami azt jelentette, hogy farkaséhesek voltunk
mire Mr De Niro megérkezett.
Srácok.
- Hoztam ebédet. - Na végre.
- Bocs, hogy késtem egy kicsit. - Hát igen, ez már uzsonna, nem?
Ez a tietek, ez az enyém. Ugyanazok voltak, de...
Ez mi?
Úgy néz ki mint a macskakaja.
így kell, hogy kinézzen.
Sajnos a tiednek a csomagolása véletlen át lett szúrva.
Mivel ezt már megnyaltam, ez az enyém.
Ez jéghideg, ember.
Mit csináltál ezidáig?
Ugyanezt megkérdezhetném tőletek.
Építettem egy falut, szennyvízrendszert és egy éttermet.
Az étteremben pedig főztem, és azt elhoztam nektek az ételt.
- Ami jéghideg. - Ti meg csak feldobtatok egy pár kereket.
Semmit se csináltatok.
Viccelsz? Kész van az alváz teljesen. Beraktuk a motort.
Szerinted hogy kerültek oda a tengelyek?
- Jól van akkor indítsd be. - Még nem működik.
Tovább juthattunk volna, ha
nem kéne folyamatosan sorba rakosgatni a szerszámokat.
- Nem raktam sorba semmit. - De igen.
Több időt töltunk a fogónak
a sorba való elhelyezésével mint az autóval.
Mert folyamatosan elfelejted mit hova raksz.
Egyszerre beszéltek mindketten. Lehetne csak egyikőtök?
Az amit akartál ott volt a homokban.
Hozok egy vezetői döntést.
- Kinevezem Hammond-ot projekt vezetőnek. - Mi?
Nem nevezhetsz ki senkit, nem vagy olyan pozicióban.
Szavaznunk kéne.
Én nem tudom hogyan kell autót építeni, szóval én kiesek.
Te, May tudod hogy kell
viszont veled fél év lenne, szóval kiesel.
Hammond nagyjából tudja hogy kell, és ő legalább gyors is.
Szóval ő a főnök.
Fel kell, hogy gyorsítson.
- Csak azt fogom csinálni amit Hammond mond. - Jó.
Uram, nem akarok akadékoskodni
de van valamilyen ok amiért nem
a csőkulcsot használom ehhez, uram?
Ne hívogass uramnak, James....
Nem tudja mit csinál.
Mit szólnátok egy sörhöz? Attól lenyugodnátok?
Igen.
Rendben, mint étel és italbiztos
hozok egy-egy sört.
Kérek egy sört, Robert.
A sör ígérete nyugotabb hangulatot hozott.
Szóval ennek ide kell illenie.
Igen.
Van két különböző hosszunk, három különböző helyre.
Tegyük ide és toljuk be.
Menj kicsit előrébb.
Várj, itt van egy vezeték.
Az a differenciálmű.
Csak húzd arrébb és menj előrébb.
- Mit keresel? - Mit csinálsz?
Mindent átnéztem. Nincs sör.
Se gin, se bor. Semmilyen alkohol.
Ez komoly, vagy csak viccelsz?
Teljesen komoly.
- Tényleg nincs semmi? - Nincs sör.
Semmilyen alkohol.
És 7 napunk van hátra?
És 6 óra van.
Mennyi idő lesz ezt összerakni?
5 percel múlt 6 óra.
Ma este már tuti nem fejezzük be.
Ma már nem fejezzük be.
Felpörgetve az alkohol szituációtól...
Válaszfal támla!
...Hammond és én egy hosszú műszakot tudtunk le.
Majd, éhesen és fáradtan elmentünk a táborba
hogy kipróbáljuk Mr De Niro ínyenc fogásait.
Rendben, mit akartok vacsorára?
- Mid van? - Van forró csoki, normál ízesítésben.
- Vacsorára? - Kekszek, gyümölcs?
Megint, vacsorára?
Nem én választottam ezeket.
Itt van pár curry-s dolog.
- Az jó lesz? - Nem szeretem a curry-t.
- De igen. - Nem igazán.
Csak kéreted magad, Hammond.
Rossz hangulatod van mert nem vagy részeg.
Nem hiszem hogy ezt így kell megfőzni.
Hát nem. Forró vízbe kéne rakni, de már nem volt kedvem.
Miért nem csináltál ide valamit amire fel lehet rakni a lábast?
Egy kis vizet rakni bele és...
- Ki rakta meg a tábortüzet? - Te.
És miért nem csináltál egy olyan akasztós valamit a lábasnak?
Miből, kavicsokból?
Csak...
Istenem.
- Még mindig jéghideg. - Tudom.
Nem elég hogy a vacsora hideg és borzalmas volt,
még unalmasnak is ígérkezett.
Miről beszélnek az emberek amikor nem isznak?
Nem tudom.
Érdekes felvetés.
Brexit?
Több mint 15 éve dolgozunk együtt...
és sose volt nehéz beszédtémát találni.
Szerintem az azért van mert sose emlékszünk miről beszéltünk legutóbb.
- Szóval mindig ugyanarról beszélnük. - Biztosan.
Szóval azt mondod évek óta ismételjük magunkat?
Igen, lehetséges.
Mivel nem volt semmi pia,
reggel 10 évvel fiatalabbnak néztünk ki.
Kész? Kicsit lejjebb.
Hammond és May folytatták a munkát.
Ez a vászontető tartója.
És később, jelentkeztem egy kiadós reggelivel...
vízzel.
Úgy látom a vezetőülés középre van építve.
Igen.
És középen van a motor is.
Ez egy McLaren F1.
Kivéve ez négykerék meghajtású.
Szóval van benne egy kis Lamborghini érzés.
Főleg ha felkerül a karosszéria.
Az egy érdekes felvetés.
Ugyanis nincs karosszéria.
Az a terv hogy a karosszériát
a fadobozokból fogjuk megcsinálni, amikben voltak az alkatrészek.
Csak azt tudjuk használni.
- Mi, a dobozokat karosszériává alakítjuk? - Más lehetőség nincs.
- Igen. - Vörös, fehér is kék?
Ne mondd hogy vörös meg fehér, mert borra emlékeztet.
A rózsaszín bor.
Ha nincs színe akkor gin.
Jót tesz neked. Egészséges.
- Neked nagyon sok jót tett. - Természetes ital.
James és Richard ezután folytatta az összerelést.
Igen.
És mivel nincs szükség semmilyen hozzáértéshez,
segíthetem a karosszériával.
- Csináltam egy ajtót! - Valóban, gratulálok.
Ajtógyártó vagyok.
Mikőzben Jeremy csinált még egyet...
Pumpáld meg 4-5 alkalommal utána pedig tartsd nyomva.
Nincsenek buborékok. Jó.
...Richard és én a féket,
a fényszórókat és a tetőt csináltuk.
Már csak rá kell feszíteni a sarkokra.
Eltünteti a napot.
Az volt a terv, hogy végezzünk
és elinduljunk kora este.
De a nap végére, nem volt jó a helyzet.
- Az összes vezetéket össze kell kötni? - Igen.
Még a hátsó lámpát se tudtam bekapcsolni.
Nagyon sok vezeték van.
Kizárt hogy ezt ma este megcsináljuk.
Kizárt.
Már megint.
Phil, a Mr Wilman-es levél azt írta
hogy több száz kilóméterre van Moron.
Hány száz? De most komolyan.
Őszintén, fogalmam sincs.
Lehet hogy 800?
Több, valószínűleg.
- Több? - Mi?
És abból mennyi megy aszfaltozott úton?
Semennyi.
- Nincsenek utak? - Nincs.
Szerencsére terepjárótok van.
Igen, de csak...
5 napra elég ellátmányunk van.
És még az se biztos, hogy holnap el tudunk indulni.
Legalább 200 kilómétert kell mennünk egy nap.
A terepen.
Vagy különben éhenhalunk.
Ezt úgy számolod mintha 800 kilóméter lenne. Mi van ha 950?
Akkor többet kell mennünk.
Azt tudtuk, hogy még egy éjszakát el kell töltenünk Mr De Niro hotelében,
felhasználva még több ellátmányt.
Az a főbiztosíték ami az akkumulátorból jön, ugye?
Másnap reggel 5-kor keltünk hogy befejezzük a munkát.
Bonyolult dolog vannak ebben.
Két tárolót építettünk az ellátmányunknak.
Semmit se pazarlunk.
Mindent elviszünk.
Az autónk végre elkészült.
És mivel az életünk forgott kockán,
Jeremy és én titokban megállapodtunk, hogy Hammond nem vezetheti.
- Rendben, kész. - Induljunk.
Igen!
Úristen, működik!
James, fontos dolog.
Mongóliában ha útnak indulsz előszőr mindig jobbra kell menni.
- Mi? Ez igaz? - Igen, ez igaz.
- Tényleg? - Igen.
- Minden utazásnál? - Mindig jobbra kell elindulni.
Hát jó.
Akkor menjünk.
Jobbra, James!
Valami nem stimmel.
James, balra mész.
Várjál, a kerekek...
Csak forgasd... oké, balra.
És most elindulunk.
A kormányzás fordítva van bekötve. Ezt mi csináltuk, Hammond?
- Hogy érted? - Nézd, balra kormányzok.
Csak egyenesen megyünk.
- Fordítsd át a másik oldalra. - Ha azt teszem akkor csak egyenesen megyünk tovább.
Most jobbra tartom a kormányt és balra megy...
Mit csináltatok az elmúlt 2 napban?
Fordítva kötöttük be a kormányművet.
Igen.
Miután rendbehoztuk ezt a kis problémát, elindultunk.
Újra.
Működik! Megyünk!
Remek az autónk.
Jó a haladás.
- Nem rossz, mi? - Tényleg nagyon jó.
- Megnézzük milyen a fék? - Rendben.
Jó, mi? Egyáltalán nem rossz.
Akárki rakta őket fel, isten áldjon.
- Az te voltál, nem? - Nem.
Az ajtókat csináltam én.
És a rendszámtáblát.
Nem tudtuk milyen messze van Moron
és azt se, hogy hogyan érjünk el oda.
De Mr Wilman hülye térképe szerint
az első megállónk
a Homokos Rész lesz.
Látad a völgyet a két hegy között?
Menjünk a völgy aljához.
Ahogy haladtunk előre nyilvánvalóvá vált, hogy
ha Jeremy-t Mongóliáról kérdeznék
a Legyen Ön is Milliomos-ban, akkor
valószínűleg tudna pár választ.
Bárányok.
Tudjátok hogy ölik meg a bárányokat mongóliában?
- Nem. - Akarjátok tudni?
Kinyílt az ajtód.
Csinálnak egy bevágást a nyakukon...
amin keresztűl bedugják a kezüket
és megmarkolják az aortát közel a szívhez és addig szorítják míg meg nem halnak.
Állítólag simán elalszanak tőle.
- Elalszanak? - Nem tudom, ha valaki
az én nyakamat vágná meg és folytaná a szívemet
szerintem nem tudnék aludni.
Tehenek!
Vagy jakkok.
Tudtad, Hammond hogy a jak tejéből vodkát lehet csinálni?
Megfejtünk egy jakkot?
Idővel, elérkeztünk a völgybe.
Milyen gyorsan megyünk?
- Nem tudom. - 30km/h?
Ez az a motor ami lefullad terepen
a turbó miatt, ugye?
Ez az amiről sok ember panaszkodott
amikor betették a Defender-be.
Szóval nem túl erős, mi?
Nem, de nagyon hosszú életüek. Kitartó motorok.
Várj egy percet...
Istenenm.
Ezt nézd!
Az a homokos rész.
Hatalmas.
Valójában csak egy kis leszakadt része volt a Góbi sivatagnak.
De így is tökéletes teszt lesz
a saját gyártású autónknak.
Van egy folyó.
Látom.
Ott kell kijönnünk ahol áll a ló.
Az a ló... pisil.
Azt hittem tej jön ki belőle.
Nem, pisi.
Jól megy.
Fel.
Kész is.
Elérve a sivatag szélét...
...fel kellett készülni.
Előveszem az iránytűmet.
Itt nagyon fog kelleni.
Meg kell keresni északot, ugye?
És nekünk északkelet felé kell menni.
- Szóval arra. - Igen.
Az autó rendelkezik felezős váltóval,
de mivel ereje nincs sok a motornak,
Hammond és én kiszálltunk, hogy könnyebb legyen az autó
és elindultunk megmászni az első dűnét.
Hammond, sör.
És nagyon megérte.
Azta.
Tényleg gyönyörű.
Olyan mint egy elveszett világ.
Miközben csodáltuk a kilátást,
a világ legjobb terepjárósa
megindult az emelkedőn.
Basszameg!
Kár lenne ha kihagyná a kilátást a tehetetlensége miatt.
- Igen. - Mivel már bebizonyítottuk hogy az autó jó.
Ja, nem az autó hibája, ő bénázik.
Hammond arébb állt, hogy keressen egy másik utat James-nek,
így magamra maradtam hogy élvezzem a gyönyörű tájat.
Azt mondják ez a fekete szíve ázsiának.
Lehet azért nem jön senki.
De nézzék ezt.
A másik dolog pedig, Gengis Khan,
20 év alatt felépítette a világ legnagyobb birodalmát.
Minek? Nem mintha itt túlzsúfolt lett volna.
Nem akarok vissza menni a városba.
Basszon meg!
Ez az operatőrünk.
Nagyon jók vagyunk a természetfilmekben.
"Basszon meg!"
Jövünk.
Hammond segítségével, May végre átjutott a dűnén.
Igen! Gyerünk.
Gyerünk, gyerünk.
Igen!
De innentől egyre keményebb volt a terep.
Úgy értettem, úgy értettem.
Ásunk.
Igen!
Próbáld arra.
James, hátra.
Ne már.
Sikerülni fog.
Sikerült!
Idővel, sok cikk-cakk és ásás után
keményebb homokra érkeztünk.
Végre haladunk.
Egyenesen előre.
Zöldet látok!
Hála istennek!
Rázós.
Állj, állj.
Próblémát látok.
Van egy kis lejtő köztünk és
a célunk között. - Szakadék.
Á, teljesen rendben van James.
Tényleg?
Igen, semmi gond.
- Jó. - Szinte egyenes.
Jó lesz, menjél.
Viccesek vagytok!
Nagyon viccesek vagytok!
Miután átjutottunk a homokos részen
megálltunk ünnepelni egy kicsit.
Hát itt vagyunk. Az első sikeres átkelésünk
a hatalmas Góbi sivatagon,
vagyis egy kis részén, a saját kocsinkkal.
Nem, várjatok csak.
Mi?
Látjátok azt a kis folyót ott?
- Igen. - Azon jöttünk át a Góbi sivataghoz.
300 méterrel arrébb érkeztünk meg
ahonnan elindultunk.
James, van egy rossz hírem.
Még mindig a Góbi sivatag déli részén vagyunk.
Oh...
Ahelyett hogy újra megpróbáltunk volna átvezetni rajta
úgy döntöttünk, hogy inkább megkerüljük.
Tegyük túl magunkat azon hogy egy hatalams hibát vétettünk, és
ugyanoda érkeztünk ahonnan elindultunk.
Kelet felé megyünk Hammond.
Igen.
Ez vajon útnak számít Mongóliában?
Gyanítom, hogy igen.
Valószínű.
Tudjátok hány aszfaltozott út van
az egész országban?
- Mondjad. - Kettő.
- Kizárt. - A városokon kívűl
tényleg csak két aszfaltozott út van.
Rázós.
- James! - Bukkanók!
Kezdek aggódni, hogy
aranyerünk lesz ettől.
Nagyon valószínű.
Lehet aranyered a kemény üléstől?
Igen, és a rázkódástól.
Azonban van egy mongol gyógyír.
Ölj meg egy farkast,
vedd ki az ánuszát
és edd meg.
Inkább kihagyom....
- Komoly? - Teljesen.
Mert azt mondják a farkasoknak sosincs aranyerük.
Szóval úgy gondolják...
Ezt abból szűrik le hogy egy farkast se hallottak panaszkodni aranyérről?
"jajj, a fenekem!"
Bukkanó!
Eközben Jeremy folytatta az előadását
érdekes mongol dolgokról.
Állítólag Gengis Khan egyik huszára
képes volt egy mormota fejét íjjal átlőni
75 méter távolságból lóháton.
Elkezdett besötétedni.
De mivel nagy lemaradásban voltunk, folytattuk tovább az utat.
Lezuhant a hőmérséklet.
Hol van a fűtés?
- Hát az nincs. - Bizony.
- Ne már. - Mr Wilman-nek hála.
Hamarosan azt se láttuk merre megyünk.
- Készen álltok a fényszórókra? - Melyik gomb az?
Megvan! Fény!
- Helló, meghaltunk. - Végünk.
- Probléma. - Semmi pánik.
Semmi pánik. Kézifék, Mr Hammond.
Teljesen elvesztettük az elektronikát.
Szóval bekapcsoltuk a lámpákat, és...
Lehet hogy elpattant az egyik biztosíték.
Valóban elégett a főbiztosíték.
Szóval kicseréltük
és a tetőtéri lámpák nélkül
folytattuk tovább az utunkat a nagy ismeretlenbe.
- Énekeljünk valamit! - Nem.
Hogy minél többet haladjunk,
csak hajnali 1-kor álltunk meg sátrat verni.
És aztán egy újabb jéghideg, borzalmas éjjel után
azon gondolkodtunk hogyan lehetne kényelmesebbé tenni az autónkat.
- Neked is fáj a derekad? - Ó istenem, igen.
A nyakam, hátam, lábaim, mindenem fáj.
Igen, kéne egy extra deréktámaszt csinálni
a felgyűrt matracainkkal.
És a tegnapi élményünk után azt javaslom,
hogy használjuk fel a megmaradt szivacsot,
és rakjuk az ülésre hogy puhább legyen.
Megmondom min gondolkodtam este.
- Igen? - El kéne nevezni az autónkat.
Mi lenne ha Genghis Car lenne?
Az nagyon jó.
- Nem rossz, mi? - Az egyetlen probléma az, hogy
Genghis elég nagy gyilkos volt.
- Ja, eléggé. - Valóban kicsit gyilkosos volt.
34 millió embert ölt meg.
Hát akkor ne róla nevezzük el az autót.
Plusz még van egy másik probléma is.
- Kicsit erőszakolós volt. - Nagyon erőszakolós volt.
- A legerőszakolósabb férfi aki valaha élt. - Igen.
Tudtátok, és ez most teljesen komoly
hogy ma, 1 ember 200-ból
vissza tudja követni a családfáját
Genghis Khan-ra?
Hogy volt ideje háborúzni?
Vitte magával a spermáját.
Ahogy dolgoztunk a változtatásokon,
kigondoltam egy jó nevet.
- John. - John egy jó név. Tetszik.
Őszinte. Nem hivalkodó.
- Megbízható embereket hívnak John-nak. - Igen.
- John Lewis. - Az egy megbízható üzlet.
- Ugye? - Igen, mert John a neve.
A kényelmi módosítások és
John megkeresztelése után
megindultunk keresni a következő célpontot:
a vizes részt.
Azonban Hammond nem volt túl boldog.
Miért te vezetsz?
Hát, te vezettél tegnap.
Dehogyis.
- Vezettél tegnap. - Nem.
Nem emlékszik semmire?
A memóriád, Hammond...
egyre rosszabb.
Nem vezettem. Még egyáltalán.
Hogy lenyugtassam Hammondot,
További mongol érdekességeket kezdtem el mesélni.
Régen, a 13. században
Khan, Ghengis
üzeneteket tudott kapni,
a birodalmának egy sarkából a másikba 4 nap alatt.
450 kilómétert tudott megtenni egy futár.
- Egy futár? - Igen, több lovat használva.
Maximum sebességgel lovagolt 40 kilómétert
és 2 kilóméterrel a következő
istálló előtt
megfújta a kürtjét.
És előkészítették az új lovat.
Átugrott
egyikről a másikra
és folytatta az utat,
így tudott 450 km-t megtenni egy nap alatt.
- Mennyi lova volt? - Az egész birodalomban?
- Igen. - 30 millió.
Hogy kiverjük Hammond fejéből a vezetést,
őt neveztük ki navigációs biztosnak.
És furcsamód, egész jól ment neki.
Szóval itt van ez a két hegység
balra kell mennünk és a vizes rész ott lesz.
És ki gondolta volna, igaza lett.
A vizes rész egy folyó volt, amin át kellet kelnünk.
Ott nem tudunk kijönni.
Ott viszont igen.
Igen, óvatos leszek.
Nem kell felezős váltás, csak egy sofőr tudással és precizitással.
Ez nem sikerült!
Miért tetted ezt velünk?
Az egész nap szar lesz, te marha!
Hogy ne így legyen, tüzet raktunk,
megszárítottuk a polóinkat,
és újramegindultunk a nagy semmi fele.
Egy kis idő múlva, újra éreztem hogy eljött az idő egy újabb mongol érdekességnek.
Kb akkora mint Spanyolország, Csehország, Németország, Olaszország
- Egybe? - Britannia, Írország, mind egyben.
És teljesen üres.
3 millió ember él egy Európa nagyságú területen.
Elképesztő.
Miközben a nap gyengéden sütött ránk,
kerestük tovább az iker tavakat.
Hammond navigátorunk azt tanácsolta, hogy másszunk meg egy dombot
hogy behatároljuk a helyzetünket.
Sokkal meredekebbnek tűnik innen
mint onnan.
Egy kis domb.
Nemsokára, azonban...
Dobál a tengely.
- Elég keményen dobál. - Eléggé.
Állj.
Ki kell, hogy szálljunk.
- Miért? - Én vagyok az egyetlen aki emelkedőn vezette John-t, és
ez egyszerűen túl meredek.
OK.
- Meglesz. - Így jó.
Gyerünk, John.
Úgy ugrál az emelkedőn mint egy nyuszi.
Elképesztő látvány.
Csoda vagy, John!
Jó.
Remek.
John a hegymászó,
lerázta a saját fékpedálját,
de végül csak feljutott.
Ez az első autó ami valaha felpogózott egy emelkedőn!
John hihetetlen eredményének köszönhetően
láthattuk hogy mi merre van.
Szép munka, Hammond.
- Nincsenek tavak. - Akkor ezt a helyet kizárhatjuk.
Most már tudjuk hogy itt nincsenek, máshol lesznek.
- Igen. - Pontosan.
Komolyan mondom.
Ott van.
Úgyhogy most már tudtuk hogy milyen irányban vagyunk.
Az iker tavakat megtalálva
megtervezhettük a következő állomását az utunknak.
Néhány Fa északkelet fele van, nézd.
És a Bukkanós Rét pedig utána.
Biztosan északkelet.
Egy kellemes vezetés után a tavak körül,
átjutottunk Néhány Fán is,
és megérkeztünk a Bukkanós Réthez.
Ami nem hangzott olyan rossznak.
Azonban...
Ördög és pokol!
Ez nagyon ráz.
Nem tudom megmondani a térkép alapján hogy ez meddig tart
de úgy érzem, hogy örökké.
Sima rész. Sima.
Uraim, élvezzétek ezt a pillanatot
mert most már vége.
Az nagy volt.
Istenem!
35 perc ebből.
Legyen már vége!
Ott a vége!
Tudom, de még 150 méter.
Kilazult a medencecsontom, ha az lehetséges.
Hopp, most meg visszacsatlakozott.
Ez 800 kilóméter. Tegyük fel hogy már mentünk 150-et.
Igen.
Ami valószínűleg nagyjából pontos.
Ne is gondoljunk erre.
Még 650 kilóméter alvás, ital nélkül
miközben ilyesmin vezetünk.
Istenem!
Ezt nem is hívnám rétnek.
Biztos Genghis Khan találta ki azoknak akiket utált.
"vagy az egyik katonám
felnyúl a seggeden át és kihúzza a szívedet, vagy
átvezethetsz itt"
- Hozd a katonát. - Igen, a katonát választom.
Az este eljövetelével, megosztottuk egymásnak a fájdalmainkat.
Megfagyok.
- Mi? - Nagyon fázok.
És erre fúj a szél.
Sokkal gyorsabban vezetek mint te tegnap.
Nem vezettem tegnap!
Mi a baja?
Ki tudja hány kilóméter után
elérkeztünk a következő állomáshoz.
Ott is van. A Félelmetes Sátor.
Mi ez?
Biztos használják valamire.
Biztos van valami értelme, nem?
Az idegesítő dolog az, hogy normál esetbe megnéznénk a Google-on
és aztán mondanánk, önelégült arccal
hogy egész pontosan mi ez a közönségnek.
Most csak annyit tudunk mondani, hogy
"Nincs vételünk, keressenek rá maguk:
Sátor, Mongólia"
Ha megnézték akkor
képzeljék azt hogy most mi mondjuk
- el hogy pontosan mi ez. - Majd én megmondom.
James, ez elképesztő.
Köszönöm hogy megosztottad velünk tudásod.
Mi?
Nézd.
Csont és madzag.
- Ez egy igazi fegyver. - Tudom.
Az egy mongol íj.
- Aki találta azé, vagy lehet az enyém? - Aki találta azé.
Csak ellenőrzöm.
Nem tudjuk hogy mi ez, ugye?
Nem. Itt fogunk táborozni? Még világos van.
Menjünk tovább egy kicsit?
Mehetünk még. Csak fél 7 van.
Ha itt táborozunk, mit fogunk csinálni?
8-ra kész a sátor, rá 10 percre kész a tűz.
- És 8:10-kor mit fogunk csinálni? - Normál esetben vedelnénk a piát
- és felgyújtanánk azt a valamit. - Igen.
- De az nem történhet meg. - Tudom.
De nem tudnám megállni...
- Meggyújtani... - Menjünk innen jó messzire.
Hagyjuk itt a Félelmetes Sátrat.
És ezen a gyönyörű estén, azt tettük.
Azonban...
- Jeremy, már 12 órája vezetsz. - Igen.
- Jól csináltad, de most már biztos fáradt vagy. - Kezdődik.
- De komolyan, miért nem vezethetem... - Jó.
- Tényleg? - Igen.
Nem tudom tovább hallgatni ezt a kínlódást.
- Gyorsan. - Tényleg? Nagyszerű.
- Köszönöm. - Ez komoly?
Nem kussol be. "Vezethetek, vezethetek?"
Érthető.
- "Én építettem, akarom vezetni" - Köszönöm.
- Az egyes James felé van. - Ó igen.
Állj, állj.
Mi?
Azon gondolkodtam épp...
hogy ez a legtökéletesebb hely.
- Igaza van. - Miért nem verünk sátrat itt?
- Mi? - Ez egy tökéletes kemping hely.
Nézd a kilátást.
El kell hogy ismerd, ez egy tökéletes táborozó hely.
Állítsd le a motort Hammond, itt fogunk éjszakázni.
Ezt eldöntve én és Hammond begyújtottuk a tüzet és
vártuk hogy az étel is italbiztos varázsoljon nekünk valamit.
- Nem direkt csináltam. - De.
- Hogy? - Hirtelen úgy döntöttél hogy itt táborozunk.
Be kell hogy ismerd, ez egy tökéletes...
Te sem tudsz semmi kivetni valót találni itt
és te egy tábor specialista vagy.
Igen, nagyon szép.
De nagyon sok szép...
Srácok?
Láttátok az ellátmányokat mára és holnapra?
Nem, az a te feladatod.
Tudom, de reggel abba a dobozba raktam őket, és már nincsenek ott.
Csak a hatodik éjszakára való van meg.
Hatos éjszaka és
kenyérkészítő szett ami rizsből és lisztből áll.
Hol vannak az ellátmányok?
Azt hittem a hátsó dobozban.
Ott tartottam őket mindig.
- A jobb oldaliban. - Igen.
A teteje folyamatosan kinyílt az ugrálós hegymászás közben.
Lehet kiestek.
Hát az szívás.
A hatos ellátmány
holnaputánra van.
Van benne paradicsomos tészta,
Thai csirke leves és paradicsomos krumpli tésztasaláta.
Ja, bocsánat.
Minden rendben.
Van még 2 tasak instant kávé és
egy tasak tejszín.
Nem... bocs, de ezt nem hiszem el.
Mindenhol kerestem.
- Olyan dobozok voltak? - Pontosan olyanok.
Oda hátra raktad őket?
Mert korábban levettem a homoklétrát.
Esetleg itt voltak?
- Innen minden leesett. - Én nem tettem oda őket.
Picsába... biztos?
100% biztos.
Tényleg mindenhol kerestem.
Gondoljunk bele,
hány éjszakánk lehet hátra?
Szerinte még 3.
És 3 tasak van.
- Szóval meg kell harmadolni egy tasakot minden este. - Igen.
És mindegyik tasakban 6000 kalória van, ugye?
Nagyon táplálóak mert katonáknak vannak.
Megosszuk őket?
Majd... valami lesz.
Tegyünk úgy mintha ez nem történt volna meg és együk meg az egészet.
Ez az én filozófiám.
A következő reggel, egy józan és alvatlan éjszaka után
egyértelművé vált, hogy az alkohol hiánya
furcsa hatással volt az egyik kollégámra.
Mit csinálsz?
Volt egy ötletem. Esik, ugye?
Kéne ablaktörlő, de az nincs.
Szóval építettem egyet. Találtam egy csomó gumit.
Beraktam 2 fa közé.
Egy nagy fa darabra felfeszítve az egész,
és egy kis zsinórral megkötve, tökéletes.
Mi ez a zaj?
Valaki elrabolta Richard Hammond-ot,
és kicserélte egy Richard Hammond hasonmásra,
aki korán kelt és volt egy saját ötlete.
Épített egy ablaktörlőt.
És kölcsönkérted a Mongóliáról szóló könyvemet tegnap este.
Nagyon jó olvasmány. Most tartok ott, ahol a szerzetesek eljöttek
és előszőr találkoznak a mongol kultúrával
amiről addig nem tudtak.
Na de mindegy, már majdnem kész vagyok.
Az egy kis probléma amit látok
az új dinamikus Richard Hammond-al kapcsolatban
az az, hogy visszanyerheti a memóriáját.
- Egy józan Richard Hammond. - Tudom mire gondolsz.
Tegyük tisztába, mikor is vezetett?
Tegnapelőtt.
- És tegnap este is. - Oké, igen.
- Szóval én jövök, ugye? - Te jössz.
Tényleg csinált egy ablaktörlőt?
És szerintem működni is fog.
Akkor jöhet tovább velünk.
Aztán elindultunk.
És pontosan 17 másodperccel később
a párbeszéd visszaállt a szokásos kerékvágásba.
Egy pohár borrol álmodtam.
Borrol álmodsz.
Egy Sancerre borrol egész pontosan.
Fantasztikus savas előíze volt
majd pár másodperccel később megütötte a szájpadlásomat az a kellemes melegség.
Remek volt. Aztán felkeltem és nem volt igazi.
Majdnem sírtam.
Tudod minek kéne inkább John-t hívni?
- Gin? - Rehab!
Hamarosan az eső felhőszakadásba torkollot.
Ami azt jelentte, hogy eljött az idő
kipróbálni Hammond Professzor találmányát.
- Ez mi a fene? - Ablaktörlő.
Felém.
Feléd.
Felém.
Feléd.
Hammond, szembe kell nézni a dolgokkal.
- Felém. - Nem működik.
Feléd.
Felém.
Nem túl jó, ugye?
Elég erősen esik már.
Mi történik itt felettem?
Feletted?
Attól tartok, hölgyeim és uraim
hogy James bevizelt.
- Ezt meg kell oldanunk. - Igen.
Nem eshet egész nap, ugye?
Eső 7-ig, 11-kor már nyoma se lesz.
Sajnos ez nem úgy működik Mongóliában.
Az csak Cotswolds-ban van úgy.
Mi ez?
Nézzétek azt a dombozatot.
Nagyon érdekes.
Ez egy földrajzi heg.
Ami nagyon hosszú.
Olvastam erről egy könyvbe, mielőtt ide jöttünk.
Volt itt egy tó, akkora mint az
ahol tegnap este táboroztunk.
Azonban 1905-ben volt egy földrengés.
Egy katasztrofális földrengés.
A tó felszívodott. Egyszerűen eltünt.
És egy 400 kilóméteres törésvonal alakult ki a földben.
Szerencsére ez a hatalmas földrengés Mongóliában történt,
így összesen csak 15-en haltak meg.
Miközben csodáltam a Földet,
a professzor a tető javításával volt elfoglalva.
Ha iderakjuk azt a két csövet,
és azt áthúzod az oldaldra...
Sokkal jobb.
Ezt megoldva, folytattuk utunkat.
És mivel a Nagyon Nagy Törés
meg volt jelölve Micimackó térképén
tudtuk, hogy a következő állomás a Faház lesz.
Nem írja hogy milyen ház.
Lehet hogy pub?
- Hát, lehet. - Biztos az.
Vagy csak egy sima italbolt.
Ha az egy pub, akkor a térkép szerint
100 kilóméter magas, szóval nem fogjuk eltéveszteni.
Hajjaj, ez a pub nagyobb mint a Góbi sivatag.
Akkor könnyű lesz észrevenni.
És akkor biztos nagyon sok italuk is lesz, ami kell nekünk.
Mivel nem beszélhettünk csak az ivásról,
megpróbáltam más beszédtémát keresni.
WC-ztem tegnap.
Lenéztem, és
láttam egy érdekességet.
Egy légy szállt a budiba.
Rámnézett és éreztem hogy azt tudatja velem, hogy ez most már az övé.
Aztán később ugyanaz a légy bement a sátradba.
Ezt jól megbeszéltük, így visszatértünk a kedvenc témánkhoz.
Nem lehet letagadni, hogy
Genghis Khan volt a legokosabb hadvezér
- valaha a világon. - Viszont jó nagy seggfej volt.
Abszolút.
Genghis egyszer elfoglalt egy várost
és az összes nő, gyerek és macska fejét levágta.
Piramist épített belőlük.
A macska része különösen szadista.
Nem volt elég. Ahhoz hogy kész legyen a piramis, kellett neki még valami
azért vágta le a macskák fejét is.
Mindez azért, hogy figyelmeztesse a következő várost.
A következő város azonnal feladta.
"Igen Mr Khan, átnéztük az önéletrajzát és öné lehet a városunk"
- "Minden az öné!" - "Szolgálja ki magát!"
De elképesztő okos volt.
A Római Birodalom
a Mongol Birodalomhoz hasonlítva
csupán egy porszem volt.
A Sárga-tengertől egészen a Dunáig jutott.
A beszélgetésünket egy vicces dolog szakította félbe.
Ó istenem!
- Ó jaj. - Nézzünk rá kamerával.
Az ott...
az a kamerás kocsink.
Beragadt.
- De John nem. John nem ragadt be. - Beragadtunk? Nem.
Mivel szükségünk volt a kamerákra, hogy megérje ez a kínkeserves utazás
meg kellett mentenünk őket.
Te is önelégültnek érzed magad?
Nagyon.
Kész?
3, 2, 1
Told meg a kuplungot.
- Sikerült! - John megcsinálta!
John újra bizonyított.
John kihúzott egy tömeggyártott Toyota Land Cruiser-t
a sárból.
Ez a tanúlság az egészből:
mongol autót kell venni.
Kiélvezve felsőbbrendűségünket folytattuk tovább utunkat
az óriás pub felé.
De hamarosan abbamaradt az élvezet.
Nagyon hideg.
Hogy változhat ennyit a hőmérséklet ilyen gyorsan?
Elképesztő.
Azért mert kontinentális, nem?
- Nincs tenger hogy szabályozza. - Pontosan.
Pillanatokkal később azonban, javult a helyzet.
- Mi az? - A pub.
Ez az első alkalom az elmúlt két és fél napon, hogy van remény a szívemben.
- Mit kérsz? - Scotch.
- Én forralt bort kérek. - Inkább pálinkát kérek.
Mit szólnál egy kis King's Ginger-hez?
Ó istenem, igen.
Ott az ajtó.
3 pint a legjobbjából, kérem uram.
Zárva?
Zárva.
- Nincs nyitva. - Lehet még túl korán van.
Helló... mongolul.
Üres.
Nincs itt senki.
Most már éhes vagyok.
És nedves.
Tudjátok más tv sorozatokban, ahol vannak felfedezők meg kalandorok?
Mint Bear Grylls?
Igen, ők nem panaszkodnak, ugye?
Nem.
- Mert ők szállodában vannak. - Igen.
"Üldöz egy medve!"
Ami igazából egy jelmezbe öltözött ember, aztán visszamegy a szállodába.
Mi azonban elég hülyék vagyunk ahhoz, hogy egy saját készítésű autóba üljünk
-40 fokban, pia és kaja nélkül
és még közel sincs vége az útnak.
Kezdek besokallni.
Sok borzalmas óra múlva azonban
újra javult a hangulat.
Várj csak...
Az egy út.
Ez az első út amit itt láttunk.
Csak Moron-ba vezethet.
Más nincs is.
Hova máshova vezethet az út, ha nem az egyetlen városba?
- Ez egy út! - Moron-ba vezet!
Úton vagyunk!
Növeljük a sebességet.
Ma este inni fogunk!
Pub ma este, simán.
Istenem!
Soha nem voltam ilyen boldog.
Ott egy híd.
Nem kell trükközni, van híd!
Kiderült, hogy ez volt az a bizonyos híd. Az Összevissza Híd.
És már értettük miért ez volt a neve.
De ez nem okozott problémát John-nak, aki csak simán átment a folyón.
Ez az egyik jellemvonása.
- És vissza az útra. - Megcsinálta.
Moron, jövünk!
Ugrál mint a nyuszi.
Igen!
Mi?
Hát ez nem tartott sokáig.
Miért lett vége?
Az ok amiért vége lett...
...volt a következő megálló a térképünkön...
...ami jobban megnézve...
...teljesen vezethetetlen volt.
Azonban a sofőr szereti a mocsaras és szomorú helyeket, így...
- James, ne menj bele... - Állj meg.
Ezt ki kell tervelni.
Ez ugyanazt amit tegnap csináltunk.
- Lassíts! - Ne ilyen gyorsan!
- Lassíts! - Nyugi, jó lesz.
Ez egy terepjáró. Pont ilyen dolgokra van tervezve.
- Ez nem igaz. - Állj.
Marhaság itt vezetni.
Egész éjjel és reggel esett.
Lehetetlen a terep.
El kell érnünk azokat a hegyeket.
Keressünk...
Keressünk egy kerülőutat.
Ha megkerüljük,
az egy extra 180 kilóméter is lehet.
Az út ide vezetett. Itt kell mennünk.
Nem csináltak volna utat egy olyan helyre ahol nem lehet vezetni.
Hova mész?
- A hegy fele. - Víz.
Jaj mi...
Az csak sár, ne aggódjatok.
Nem fog működni.
Megölöm.
Ezt megcsináltad!
Két utas nélkül és zárt differenciállal...
Gyerünk James! Erő, erő!
...John kiszabadult.
Szép munka.
Jól van, kiestél.
Nem vezethetsz ezen a hosszú mocsaras részen.
May önzőségének köszönhetően,
úgy tűnt hogy a napot
két lábon járva fogjuk eltölteni.
Lehet hogy egész végig ilyen.
Ó a picsába...
Beesett a föld.
Szerencsére az új és jobb Richard Hammond kitervelt valamit.
Ez jó lesz.
Ó a picsába.
Beragadt a cipőm..
May! Elhagytam a cipőmet.
Mit csináljak mielőtt elfagyok?
A cipőm ott ragadt a méteres sárban.
Az emelőt rákötöm a lökhárítőra.
Aztán a kötelet rákötöm az emelőre.
Berakunk 10-12 tüskét a földbe ott valahol,
és az ejtőernyő kábelét használva hozzákötjük az összeset
az emelőhöz, amit csörlőként fogunk használni.
A Holland Parkban lakom, nem olvasok terepjáró magazinokat.
Magához képest nagyon magabiztos.
Mert józan. Ez az igazi ő.
Rendben.
Próbáld.
Gyerünk.
És már csak 70 kilóméterre vannak a hegyek!
Kereshettünk volna kerülőutat.
Pár kilóméterrel arrébb, James mégjobban elakadt.
Istenem.
Jó lesz, nyugi.
Csak menj lassan.
Ez nagyon félelmetes.
És aztán megkérte Hammond-ot, hogy vegye át a kormányt.
Engeded, hogy vezesse John-t?
Hát... vidéki.
Gondolj bele, ez neki
olyan mintha otthon lenne.
Hármasban vagy, próbáld az egyesben.
Haver, azt gondolná az ember sose vezetetted.
Gyerünk!
Mindent szétbarmolt.
A térképnek annyi.
Az iránytűnek és kameráknak, annyi.
Menni fog...
Nem így... meg tudom oldani.
És felborult. Mennyit ment?
Kevesebbet mint az autó hossza.
Semmi gond! Ehhez vagyok szokva.
Mit fogunk csinálni?
Miért nem állsz oda a nagy tömegeddel?
Lehet hogy pont elég lesz hogy visszabillentsük John-t.
Mi?
- Azt akarod, hogy beszálljak? - Elég ha oda állsz.
- Remek ötlet. - Te vagy a legnehezebb.
Végre lesz haszna a súlyodnak.
Rajta vagyok.
Ezt nem hiszem el..
Műküdik!
Köszönöm.
A baj most, James...
egyikünk se tud hova menni.
De ha bemászok mögötted az ülésbe, akkor az elég lehet.
Ez olyan mint az Olasz Meló vége.
Ráállok a kerékre.
Hammond kiszállhat.
- Miközben beslusszanok középre, te beszállhatsz. - Ez okos.
Majd a végén ő is visszaszállhat, és minden rendben.
- Kint vagyok. - Bemegyek.
Indítom.
Jézus!
Közel volt.
Kint vagyunk.
Állj, ki akarok szállni.
Nem akarok még egy métert menni se veled, se vele.
Egy nehézkes délután után,
szükségünk volt egy kis magányra.
Pár óra csönd után
megálltunk egy ígéretes helyen.
- Nézd meg mekkora hazugság. - Igen.
De sebaj.
Az étel és italbiztos hamarosan akcióba lendült.
Hagyományos módszerrel gyüjtök tüzet,
és hamarosan ízletes rizsünk lesz.
- Hogy kéred, főzve? - Igen.
Nincs mit mellé raknunk.
Mi a franc történt?
Mi..
Vigyázz.
Azta mindenit.
Ez egy kézigránát volt.
Meggyújtottad a műanyag sapkát.
Miközben készült a vacsora, úgy döntöttem megkötöm az új íjamat.
Hol van az ejtőernyő kötele?
Így kell használni, ugye?
Nem, pont fordítva.
- Így? - Igen.
- Tényleg? - Igen.
- De így kell húzni... - Nem, attól eltörne.
A kívűl lévő anyag jobban működik ha feszül.
Az az ínhüvely.
A belűl lévő rész, a csont
jobban működik összenyomva.
Ez volt a világon az egyik első vegyes anyagból készült fegyvere.
A mongol harcosok találták ki.
Fogtak két különböző anyagot és összetették őket,
így a csontot nyomták és az
ínt pedig feszítették.
Ennek az eredménye pedig az, hogy
az ő íjuk csak feleakkora volt mint egy átlagos akkori íj,
és mégis ugyanolyan erővel rendelkezett.
Így képesek voltak lóhátról lőni,
balra, jobbra, hátra.
Ebbe a három pozicióba tudtak lőni.
Régen ismertem egy Richard Hammond nevű alakot aki buta volt mint a szamár.
Honnan tudod ezeket a dolgokat?
Én csak...
Szerintem elkezdtem emlékezni dolgokra.
Nem tetszik!
A következő reggel, miután megettük a maradék ételünket
folytattuk utunkat Moron felé.
Szerintünk 600 kilómétert tettünk meg eddig,
de mivel nem volt arányos a térképünk
nem tudtunk hogy még mennyi van hátra.
Azt tudtuk hogy éhesek és viseltek voltunk.
Elképesztő fájdalmaim vannak a vállaim körül.
Nekem mindenem fáj.
Egy porcikám se kényelmes vagy száraz.
És már hat napja úgy WC-zek
a szabadban mint egy állat.
A hátam!
Szerintem ugrattunk.
Az nem volt jó.
Azonban a helyzet még rosszabb lett.
Nagyszerű.
Ez hiányzott.
Ez az eddigi legrosszabb.
Ha ennek a végén szakadék van, belehajtok.
Legyen vége.
Akarok egy pohár bort!
A következő állomásunk
a Sok-sok Fa volt.
És hamarosan meg is találtuk.
Azt nézzétek.
Elképesztő egy hely ez.
Következőnek a Nagy Folyót kerestük,
így újra felmentünk a magasba, hogy tájékozódjunk.
Gyerünk, John.
Meg tudod csinálni.
Szerintem ez nagyon vicces.
Olyan mintha boldog lenne.
A csúcson nem volt nyoma a folyónak.
Csak még több Mongóliát láttunk.
Szóval elővettük a térképet.
Döntést kell hoznunk.
Szerintem itt vagyunk.
Láttuk a Sok-sok Fát,
és itt vagyunk a peremrészen.
Ezen a folyón át kell kelnünk, bármi legyen.
Elmehetünk észak fele,
ami kicsit messzebb van.
Vagy elmehetünk dél fele.
- Az sokkal messzebb van. - Igen.
De ez a Szenvedés Mély Folyójában végződik
erős áramlattal és sziklákkal.
Még a térképen is megrajzolták.
Direkt csináltak róla rajzot.
Ha ott nem tudunk átmenni, akkor úgy is vissza kell mennünk észak fele.
Ha erre megyünk, biztos találunk valamit.
Biztos lesz valami átkelő.
Az a völgy ott.
Az egy hosszú kerülő.
Igen, hosszabb, de ott nincs ez.
Akkor egyetértünk, uraim.
Észak fele megyünk.
Nem érdekel minket a táj, nem érdekel minket a szenvedés,
minket csak a bor érdekel.
És ahhoz a legjobb út észak fele van.
Szálljunk be.
A döntésünk további kilómétereket adott az úthoz.
De ennek volt előnye.
Még többet láttunk ebből a gyönyörű országból.
Mongólia ismét váltott.
- Erre pont nem számítottam. - Tevék.
És mégis.
Fenyőillat!
És ez igazi fenyő.
- Tudjátok itt mit tudnék csinálni? - Mit?
Elővehetném az íjamat és vadászhatnék.
Mit röhögsz?
Nézzétek mekkora az a sas.
Atyaég.
Hatalmas.
Furcsa lesz hazamenni,
miután megszoktuk hogy bármerre mehetünk.
- Oda akarok menni. - Menjél csak.
Nagyon fura lesz.
Sok órával később, még mindig nem láttuk a folyót.
Halljátok a gyomrom korgását?
Az enyém hangosabb.
De aztán...
- Ott a folyó. - Mi?
Láttam egy pillanatra alúl a folyót.
Te látod, James?
- Nem. - Én se.
- Biztos egy gin folyót látott. - Bekattant.
Ott lesz, mindjárt látjátok.
Igaza van.
Most már csak le kell mennünk oda.
Volt egy egyszerű tervem.
- Miért nem megyünk le itt? - Nem látjuk a lejtőt.
Lehet hogy nagyon meredek.
Nyugi.
- James, nyomva tartod a felezőt? - Igen.
Mert ha most kipattan...
akkor nagyon fájna.
Több millióval zúgnánk le a lejtőn.
Csúnya lenne.
- Meredek, ugye? - Meredek.
Meredekebb mint gondoltam.
Hamarosan azonban, a brilliáns tervemnek és vezetésemnek köszönhetően
sikerült.
Sima út a folyóig.
Átugrunk, majd egy könnyed esti autózás Moron-ig.
Igen, még ma elérhetjük.
De aztán elértük a folyót
és újra akadályba ütköztünk.
Nézzétek mi van a másik oldalon.
Balra is nézzék, uraim.
Ez nagy baj. Nem tudunk kijönni.
- Oda se tudnánk felmenni. - Mit csináljunk?
Valahogy át kell mennünk.
Azonban az sok idő lesz.
Találni egy átkelőhelyet.
És addigra már sötét lesz.
Mondd ki.
Itt kell éjszakáznunk.
De nincs kajánk.
Az nem volt teljesen igaz.
Volt némi lisztünk, és tejszínünk
amit összekevertünk a jéghideg folyóvízzel
és némi friss fűszerrel, egy levest alkotva.
Ez meglepően gusztustalan volt.
A következő reggel, elindultunk
keresni egy átkelőhelyet.
Az ott egy lyuk?
Még ha el is érnénk, nézz mögé.
Meg kell fordulnunk és a másik irányba próbálkozni.
És itt?
Jónak tünik.
A másik oldal nagyon jól néz ki.
- A hegyek között is van hely. - De nézd milyen mély.
- Legalább 3 méter. - Elsüllyedne az autó.
Idővel azonban, jó pár kilóméter után
Várj csak, az nagyon jónak tűnik.
Az a mi utunk.
És a folyó elég sekélynek tűnik.
Ez egy ajándék.
Szerinted milyen mély?
Hát itt széles a meder, szóval biztos nem vészes.
- Ez tényleg úgy működik? - Nem tudom, tegyünk úgy.
- Jó. - Vagy vezethetünk a parton addig amíg meg nem halunk.
Elegem van a fel alá kocsikázásból, menjünk át.
Megpróbálhatjuk.
Van légzőcső a motoron.
Átmegyünk az italon, hogy italhoz jussunk.
Csináljuk.
Oké...
John jól megy.
Úristen, ez ...
ez elképesztő hideg!
James, befagy a seggem!
Ezt nem hiszem el!
Ez túl mély. James.
Vissza James, könyörgöm.
- Szerintem beragadtak a kerekek. - Igen.
Ez nem megy.
Éreztem hogy beakadtunk egy kőbe.
- Érezted? - Igen.
Szerintem abba akadt bele a kerék.
- Érzitek hogy az egész autó mozog? - Igen.
Ez a folyó áramlása.
Nem mehetünk előre, ha előrébb megyünk
a motort teljesen ellepi a víz
és az összes elektronika víz alatt lesz - vége.
Csak hátra szabadot mennünk.
Ami azt jelentette, hogy ki kellet szednünk a kőt.
- Úristen! - Mi történt?
Most váltottam nemet!
Jól érzed magad ott bent, Hammond?
Nem szállok ki.
Birmingham-ből jöttem, nem ismerem a vizet.
Az áramlás kezd erős lenni.
- Nagyon mély. - Srácok, éreztem hogy megint megmozdutl az autó az áramlástól.
- Vágjátok le az ajtókat. - Miért?
- Vágjátok le őket! - Miért?
- Mert attól úszik! - Az ajtók az egyetlen dolog amit én csináltam!
Nem érdekel, kinyírja az egész autót!
James, vágd le a másikat.
Az ajtókat leszedtük.
Nagyszerű! Az egyetlen dolog amivel hozzájárultam John-hoz
épp Shanghaj felé úszik.
Így azonban végre kideríthettük, hogy
mibe akadtunk meg.
Együtt megyünk?
3, 2, 1...
Mindkét hátsó kerék beakadt egy nagy kőbe.
- Arrébb tudjátok rakni? - Ó igen Hammond,
amikor vészhelyzet van a világon, mindenki azt mondja
"Tudom kit kell hívni. James May-t és Jeremy Clarkson-t!"
"Ők a megfelelő emberek a szituációban."
Titánoknak kell lennetek.
Mindig azt mondod olyan vagy mint egy ló, legyél ló és tedd arrébb a követ.
Üresbe vagy? Lemerülök.
Igen, üresbe, nem megyek sehova.
Oké, legyünk túl rajta.
3, 2, 1
Elkapott az áramlás.
Picsába.
- Az áramlás... - Kicsit elmozdítottam.
Alámerültem és rögtön elkapott az áramlás.
- Ne aggódj Hammond, itt minden rendben van. - Jó.
- Sikerült! - Tényleg?
- Igen. - Akkor csináljuk meg ezt.
Megvan, megvan.
- Újra mozgunk. - Sikerült.
- Kösz hogy ott hagytál, Hammond. - Ja.
Jó, két dolog.
A folyó nagyon hideg, és nagyon mély.
- Másik út kell. - Igen.
Szálljatok be.
Újra próbálkoztunk egy részen ahol sekélyebbnek tűnt a folyó.
Jobbra.
Szép munka.
- Kicsit dől. - Csak menj tovább.
Jó. A fák közötti lyuk fele célozz.
Látod a lyukat a fák között?
Ez nagyon jó.
Csak ne mélyüljön el.
Jaj istenem, megint mélyül.
Csak menjél.
Kezd sekélyebb lenni.
Szerintem sikerült.
Balra kicsit.
Majdnem sikerült.
John tud úszni!
Elképesztő.
Úton vagyunk a Gin városba.
Mielőtt továbbmentünk,
el kellet végeznünk pár módosítást.
Még nem vezettük John-t kabrióként.
Azért vettük le a tetőt, mert azt
átalakítottuk nadrággá James-nek.
Hammond és én pedig az egyik sátrat használjuk nadrágnak.
Szóval ha ma este nem érjük el Moron-t,
akkor ketten egy sátorba kell, hogy aludjunk. - Ti jól elvagytok együtt, ugye?
Nem.
A folyó után megpróbáltuk kideríteni mi vár ránk,
de ez lehetetlen volt.
Nincs már semmi megjelölve a térképen.
Csak a folyó, és utána semmi.
Így meglepődtünk amikor pár kilóméterrel később
találkoztunk egy újabb
eddig nem látott akadállyal.
Fél milliárd sziklával.
Állj, állj.
Ugrál, Hammond. Ki kell szállnunk.
Sok szerencsét, haver.
Próbáld hátrafele.
Teljesen bevettek a legyek.
A narancssárga nadrág rossz ötlet volt.
Most tolatva próbálkozunk
mert az összes súly
az autó hátulján van.
Balra!
Jobbra!
Tovább, egyenesen.
Te jössz, Hammond.
Kicsit jobbra... sokat jobbra!
Most balra, erősen balra.
Miután enyhült az emelkedő
John átfordulhatott hogy szembenézzen az akadályokkal.
Erős balos.
Láttál valaha ilyen terepjárót?
Micsoda egy masina!
Ez az eddigi legkeményebb melója.
Menj a vízmosás felé,
onnan pedig vedd a rétet irányba, és jó lesz.
Biztos vagy ebben, Hammond?
Igen! Kicsit jobbra.
Tartsd jobbra.
Hammond!
Láttad...?
Mi az?
- Bocs, kicsit elkalandoztunk. - A hangyákat néztük.
Több hangya van itt mint mongol Mongóliában.
Valószínűleg. - Nyomd neki!
Kikerültél.
El se hiszem hogy ilyen terepen is átjutott.
Soha nem láttam ilyen jó
- terepjárót mint ez. - Tényleg elképesztő.
Amint meglátja ezt a NATO, 20 000 darabot fognak rendelni.
Min jár az eszed Hammond?
- Italon. - Szerintem nem fognak átengedni a határon
- az útleveles ellenőrzésnél. - Nem fognak felismerni.
20 kilóval könnyebb leszek, és úgy fogok kinézni mint Bon Jovi.
Most már nagyon vártuk, hogy
vége legyen ennek a kalandnak.
Látod azokat a fákat ott?
- Igen. - Ha oda felmegyünk, lehet látni fogjuk Moron-t.
Látunk majd egy táblát: "Moron (idióta), ikervárosa: Jeremy Clarkson"
Erősen dobogott a szívünk,
miközben a csúcs felé vettük az irányt.
A csúcs. Látni fogjuk Moron-t?
Látjuk Moron-t?
Hol van?
Na ne...
Picsába már.
Istenem.
Ölj meg.
Csak két sátrunk van.
Nincs kajánk.
Benzin sincs sok.
De muszáj volt tovább mennünk.
És aztán 2 órával később
megláttuk az elképzelhető legcsodálatosabb dolgot.
Ez volt az első emlékeztető az elmúlt 7 napban,
hogy a 21. században vagyunk.
Úristen!
De még hátra volt egy kritikus döntés.
- Ennek az egyik végén... - Moron.
- Igen. - A kérdés:
balra, vagy jobbra megyünk?
- Jobbra. - Miért?
Mert szerencsés vagyok.
És Mongóliában mindig jobbra kell menni.
- Jobbra lesz Moron. - És mi van ha a nagy semmibe visz?
- Nem megy a semmibe. - Villanyállomásra visz.
Oroszországba vinne. Egy orosz erőműbe.
Az egyik vége egy orosz erőmű.
A másik pedig gin és tonik.
Döntöttünk.
Higgyünk a döntésünkben.
Csak mondom, hogy
- ha ez nem sikerül... - Megölöm magam.
...én leszek aki azt mondja "mondtam, hogy balra kellett volna".
Tudom, de én addigra már öngyilkos leszek
szóval nem számít, nem fogom hallni.
Nem kellett azonban aggódni,
mert pár kilóméterrel arrébb,
beigazolódott, hogy Mongóliában valóban jobbra kell menni.
Ez egy mennyei látvány.
Milyen messze lehet?
10 kilóméter.
- Gyerünk, fejezzük be. - Csináljuk.
Igen.
Nem volt könnyű, mi?
Nem, egyáltalán.
Csoda, hogy nem nyírtuk ki magunkat
vagy egymást.
Mert bár Mongólia
egyszerűen csodálatos volt
maga az út
egyértelműen az eddigi
legnehezebb, legfájdalmasabb
kalandunk volt.
Nézd!
Több száz alkatrészünk van.
Nem küldtek sört, bort, gint
vagy akármilyen alkoholt.
Elég!
Elvesztettem a cipőmet!
Meg tudom menteni!
Oh.
Befagyok!
Elkapott az áramlat.
A helyzet az,
hogy mindez nem sikerült volna John nélkül.
Elképesztő volt.
Van még valami.
Hiába építettük egy homoktenger közepén
nagyon megbízható volt.
Az egyetlen dolog amit csinálnunk kellett
az egy biztosítékcsere ami fél perc volt.
A tanúlság az, hogy ha expedicióra megy
és kell egy autó amire az életét is rábízná... vegyen egy John-t.
Igen.
Nézd.
Nem bírom. Izgatott vagyok.
És szomjas.
Sose akartam sehova jobban megérkezni mint ide.
Sikerült! Itt vagyunk!
Megérkeztünk!
Moron-ba vagyunk!
Helló Moron, szeretünk!
Messziről jöttünk.
Micsoda kaland!
Ez gyönyörű. Imádom az aszfaltot.
Befejezük Mr Wilman küldetését.
- Most már csak a sajátunkat kell befejezni. - Igen, hol van a pub?
Pontosan.
És még egy dolog.
Mivel Mr Wilman részét megcsináltuk, és ez már a mienk
- James, vezethetek? - Kizárt.
- Gyerünk. - Komolyan Hammond.
Nem éri meg a kockázat ilyen közel a célhoz.
- Milyen kockázat? - Bárhol lehet egy kanyar.
- Lehet valahol egy "CÉL" kiírás. - Nem lesz ilyen.
Ti kaptátok meg az összes izgalmas részt
a dűnéket, a hegyet, a mocsarat
- a sivatagot, az erdőt. - És most a várost is.
- James. - Tessék.
Hogy befogja végre a száját
engedd neki hogy vezeseen.
- Mi, tényleg? - Igen, állj félre itt.
- Komolyan? - Igen.
Rendben.
A te hibád lesz.
Hihetetlen.
- Végre vezethetek. - Mehetsz.
Pub!
Csak 1 métert mentem!
Zárva van.
- Biztos? - Zárva van.
És ezzel a szörnyű csalódással,
be kell, hogy fejezzük.
Köszönjük, hogy néztek. Viszlát.