Работиш, Дейви.
- Да, малко. - Хм нали.
Не не. Вие изпомпвате желязото.
Е, опитвам се да остана във форма.
О, не. О, не. Знам за какво става дума.
Какво е това?
Дейви е влюбен.
О, Дейви е влюбен
- Дейви е влюбен. - Хей.
Знаеш, че те обичам като брат, но не правя дуети.
Точно така. Не, аз знаех това. Извинете.
Но знам как се чувстваш. Точно така.
По същия начин се почувствах и за моята Сандра, както за Марси.
- Да? - Да.
Бих левитирал на три метра от пода, когато тя влезе.
Искам да кажа, всеки път.
Отне си дъх.
О, и тя би те обичала. Да наистина. Харесваше хубави момчета.
Липсва ми всеки ден.
Липсва ми точно сега.
Да, знам.
Е, кога ще пея на сватбата ти, а?
- Сватба? О, Боже. Не, аз ... - Да.
Дори не знам дали Марси ще иска.
- Ами, обичаш ли я или не? - Да.
Да, знаеш, че го правя. Това е просто ...
Е, сложно е.
- Сложно? - Добре...
Аз просто ... Какво, по дяволите ... това означава? О, е ...
Добре. Време е за едно от тези сърдечни хапчета.
О, изхвърлих ги.
Какво?
Аз… не ми хареса начина, по който ме накараха да се чувствам.
О, Исусе, Джим. Добре.
Дръж се. О, хванах те, взех те. Добре.
Здрасти, да. Имам нужда от линейка веднага, моля.
Добре. Задръжте, задръжте, задръжте. Дръж се.
Можете ли да опишете симптомите си?
Гърдите ми болят. Трудно е да се диша.
- Преди това усещахте ли тези усещания? - Той спрял да приема АСЕ инхибиторите.
- Как се казвате, сър? - Името му е Джеймс Едуард Бейли.
Аз съм неговият социален работник. Имам цялата му информация.
Можем ли просто да го закараме в болница?
Човек просто се опитва да си свърши работата, Дейви. Просто се успокойте, а? Успоко?
Аз съм Джим и ... много се радвам да се запознаем, сър.
Еха. Какво ще правиш днес?
Пиша предложение да направя друг ресторант.
Какво, две по едно и също време? Няма ли това да те накара да си луд зает?
- Да. - Хм.
Грант, работиш много часове, особено тези дни.
Кога за последен път дори имахме храна заедно?
Да, минало е известно време.
Какво ще кажете за тази вечер?
Момчета, току-що получихме нашите координати за мисията.
Мисля, че това работи.
Да, мислиш ли?
Аз просто ще предположа говорите с някой друг.
- Определено ще го направя. - Добре
Добре. Но, скъпа, ако отново ще ме спасиш, моля те, кажи ми.
Аз не ям веган, ако не трябва.
Чао.
Върнете се в къщи в миг, Филип.
Време?
10:07. Три минути.
Тревър, влез в позиция за стрелба
Да, копие.
- Какво стана с главата ти? - Паднах от мотора си.
Ау.
Дали стрелбата по този самолет няма да изглежда като терористичен акт?
Когато стане публично, самолетът е натоварен с антракс,
Сигурен съм, че ФБР ще се радва да вземе кредит за предотвратяването на това бедст?
Самолетът е в час.
Ниско над водата.
Активиране .
Добре е да тръгвам.
- Имам целта. - Изчакайте поръчката ми.
Време?
Самолетът изпуска антракс за 90 секунди.
Целта е в обхвата.
В готовност.
- Шестдесет секунди. - Трябва да задържа.
Пожар.
- Тревър, застреляй
Тревър!
Нещо не е наред.
- Какво, по дяволите, се е случило?
Мисля, че друг екип току-що завърши нашата мисия.
Хей, аз съм ... съжалявам. Просто замръзнах.
Ти какво?
Всичко е наред. Директорът изпрати друг екип.
Искаш ли да ми кажеш нещо?
Да.
Хей.
Какво не е наред?
Гледах в телефона си и просто се боя ...
мисля, че ще трябва да изискам някои тежки обаждания, но ...
Не съм получил такъв.
Това е много по-лошо.
Един клиент умря. Първият ми клиент.
Помниш ли Джим? Срещнахте го веднъж.
- Хм ... - Това е добре.
Ти би го харесал.
Какво стана?
Беше сърдечен удар.
Отидох с него в болницата. Той ме помоли да се уверя
беше в голямо отделение с много хора, за да може да се сприятели.
Никой от семейството му не се е обаждал. Нито един.
Сякаш не ги е грижа.
Ти правиш.
Ела тук.
Една спалня, един дневен.
Кухнята има всички нови уреди.
Много на съхранение.
Пералня със сушилня. Така...
Аз ще го взема.
Наем за първия и последния месец,
и гаранционния депозит. Имаш ли нужда от нещо друго?
Имам още шест души в списъка за тази единица.
Ще се сведе до справки и термин.
Бихте се обадили от специален агент на ФБР
постави ме на върха на списъка?
- Приятел? - Шефе.
Г-жо Шанън, погледнете. Няма неуважение, но ще ми трябва някакво доказателство.
Кога бихте искали да се срещнете с него?
Лекарите го нарекли афазия във времето.
Виждате ли, това деградира способността да се възприема протичането на времето.
Така че мога да си помисля, че е минала секунда, когато в действителност минути са ?
В крайна сметка ще бъда толкова заключен, че ще бъде като кататоничен.
Никога не съм чувал за това.
Защото има само един друг случай.
Той беше предишен рекордьор на най-дълго живеещия човек.
Казвате, че това се случва само на хора, които са имали няколко хоста?
Да. Да, това беше теорията.
Първият случай отне много време, за да се прояви.
С мен се случва по-бързо.
Шефе, никога не съм искал да застраша мисията.
Мислех, че все още имам време.
Трябва да има нещо, което можем да направим.
- Здравейте? - Агент Макмилан?
Макларън.
Хм нали. Директорът просто се появи отново,
и той иска да говори с "0115".
Аз просто ви се обаждам.
Ще бъдем там.
Той е бил там дълго време.
За какво могат да говорят?
Фактът, че изобщо говори с директора, е невероятно.
Те са свършили.
Така?
Обсъдихме какво става с мен. Бях прав.
Имам ранна начална темпорална афазия.
Вероятно задействан от процеса на извличане на ИИ, който съм претърпял.
Добре. Как да го излекувам?
Е, не го правите. Не можеш.
Директорът трябва да има план.
Да. Да, наистина. Всичко ще свърши работа.
Така че все още ще можете да правите мисии?
Нее. Няма повече мисии за мен.
Виж, симптомите ми напредват с ускорена скорост.
Прекъсванията във времето, които преживявам, ще се влошат.
Скоро ще бъда затворен в продължение на часове, а след това и дни.
Няма да съм от полза за програмата Traveler.
И за какво, по дяволите, говориш толкова дълго?
Половината време се опитвах да кажа, че не е по негова вина.
Той се чувства отговорен.
- Той е отговорен. - Няма смисъл да се обвинява.
Винаги съм знаел, че така ще умра.
Директорът и аз измислихме споразумение.
Живял съм достатъчно живот.
Този домакин е все още млад и здрав.
Директорът ще изпрати нов пътник в това тяло.
- О. Исус, Трев. - Всичко е наред, момчета. Това е ...
- Не, не е добре. Искам да говоря с него. - Хей, спри.
Не би трябвало да е способен на живот.
Приех се, Филип. Готово е.
Кога?
Имам 36 часа, за да подредя делата си.
Момчета, това е ...
О, Боже, Тревър.
...добри новини.
Получавате нов инженер. Екипът ще се погрижи за него.
Здравейте, мога ли да говоря със Сандра Бейли?
Съжалявам, Сандра Уилсън. Да, името ми е Дейвид Мейлър.
Аз съм социален работник и викам от името на Джим.
Трябва да сте чули от болницата досега.
Не, не, не се обаждам за разходи за погребение.
За всичко това се погрижи.
Ами, все още сте изброени като най-близките роднини,
така че искам да ви уведомя, че услугата ще се проведе в парка
след два дни, а ние бяхме ...
Да. Ъ-ъ ...
Е, думата "губещ" просто не седи добре с мен.
И честно казано, мисля, че Джим е най-далеч от него.
Така че ... Не ... разбирам
че бракът ти е труден към края,
но на дъха му,
Джим нямаше какво друго да каже за вас.
И аз ... мисля, че сте пропуснали да опознаете
какъв невероятен човек беше той.
И погледни, ако не можеш да минеш ...
преди десетилетия багаж, само за да изплати t
Мисля, че това е ... това е тъжно.
Така че, хей, имайте хубав ден.
О, мамка му.
Ето.
- Ще ти изпратя електронната поща. - Благодаря ти.
Имате ли ...
- Искаш ли да го видиш? - Сигурен.
- Това е хубаво. - Да, това е ... това е крачка напред.
Имате нужда от ръка, която движи нещата си?
- Това наистина ли е оферта? - Защо не?
Аз ...
Имам само няколко кутии.
Всъщност не исках да взема много от мен.
- Знам, че ти липсва синът ти. - Недей.
Аз съм ти ръководител на екипа, можеш да говориш с мен.
Определено, не дръпни с мен ръководителя на екипа.
Ние сме далеч от това.
Добре.
- Е, ако това е всичко, от което се нуждаете ... - Какво казахте?
Това. Имам предвид ...
Ах, ъ ...
Съжалявам. Това е ...
Цялото нещо на Тревър, това е ...
Разбирам.
Ще тръгвам.
- Благодаря ви ... за справка. - За това са ръководители на екипи.
Това не звучи добре.
Не е мой проблем.
- Какво е това? - Вечеря.
За кой?
Ти и аз.
Къде е Филип?
Попитах за поверителност.
Добре, сърцето ми се удвои и лицето ми се зачерви.
Няма да вляза в другите физиологични отговори.
Просто искам да вечеряш с мен.
Това не е прелюдия към нещо?
Не, това е просто вечеря, Грейс. Направих пържени картофи.
Защото винаги можем да вечеряме ... след това.
О, не се опитвам да ви съблазни.
Просто искам да прекарвам времето си с теб.
Да се сбогуваме.
Какво?
Изглеждаш като тежък ден.
Да, всъщност.
Един от момчетата, с когото работя, получи диагноза.
О, не, това е ужасно. Рак?
Това е мозъчно разстройство. Не знам всички подробности.
Просто е тъжно.
На колко години е той?
Не съм сигурен, че знам.
Понякога е като дете. Много пъти, той ...
Знаеш ли какво?
Нека поговорим за вашия ден.
Хм, добре,
тази сутрин отидох да пазарувам за тази вечеря. Ууу шейк.
- Което беше вкусно. - Благодаря ти.
И ви казах, че подадох предложение
- за другия ресторант на Патерсън. - Точно така. Стискам палци.
Аха. Но сега си мисля, че това може да не е толкова огромно
защото мога да използвам някои от същите елементи на дизайна, които те харесват
за ресторанта, в който работя в момента.
Единственото нещо, което не работи в това ново пространство, е осветлението.
Но мисля, че мога ...
За съжаление не може да ви е грижа за това.
Защо го казвате?
Ти си агент на ФБР, Грант. Моят свят е толкова обикновен в сравнение.
Кат, това е живот.
Всичко, което правя, когато не съм с вас, е да запазя тези неща.
Без тези неща това, което правя, няма никакво значение.
О, добре, когато го кажеш така,
денят ми беше доста впечатляващ.
Мм-HM.
Хм. Виж, само една секунда.
Трябва да ме закълнеш.
Имах много вино.
Знаеш, като говориш за Патерсънс,
те ни поканиха на новата си лодка следващия уикенд.
Лодка, като на океана?
Тук тръгват лодки, Грант.
Добре. О, добре, бих ... бих искал да ги посрещна.
Представи ме на Патерсън преди две години.
О, Патерсънс. Мислех си, че не ... не те чух правилно.
Не мога да повярвам, че ще се справиш с директора.
Не мога да повярвам, че директорът дори би ви предложил подобна сделка.
Дори не знам кой от вас съм по-луд в момента.
Как си толкова спокоен?
Това не е първият път, когато преживявам това.
Съпругата ми и аз бяхме първите две успешни трансфери на съзнанието.
Виждате ли, ранните опити в програмата бяха един мъж, една жена.
Беше на няколко години по-възрастна от мен в първите ни домакини.
Няколко години по-млад втори път.
И третият път телата ни бяха над десетилетие.
Но това нямаше значение.
Бяхме съученици.
Възпитани деца в три отделни живота.
Тя беше целият ми живот.
И досега
тя е първият и единствен случай на временна афазия.
Спомням си, че директорът се опитваше да разреши проблема.
Да, така че помните, че болестта е нелечима.
Съжалявам, Тревър.
Ето защо има смисъл да оставим директора да използва този хост.
Гледах някой, когото обичам, да изчезне първо за моменти,
след това часове, след това дни.
Един от последните пъти, когато бяхме заедно,
- попита тя дали може да види слънчевата светлина за последен път.
Не съм сигурен дали си спомняш,
но преди ледът да покрие целия ни купол,
имаше един открит кръпка
където слънчевата светлина все още може да тече през.
О, беше красиво
След това никога повече не се връщаше.
Ти я обичаше.
Когато прекарвате цял живот с някого,
става много повече от това.
Всъщност няма дума за това.
Но, да, аз го направих.
Тези моменти, които сте имали заедно към края, трябва да са били ценни.
Да, бяха.
Те бяха.
Ами ако искам тези моменти?
Вие правите това просто ограбва всеки, който те обича от онова време.
Предпочитам да ви пощадя това, през което съм преминал.
Щастлив съм...
с моето решение.
О, просто се случи отново.
Наистина.
Просто ще продължи да се случва, Грейс.
Надявам се да уважавате моето решение.
Не мога да се състезавам с три живота.
Какво ще кажете за тези пържени картофи?
Те са невероятни.
- Здравейте. - О Здравей. Вие сте новият наемател?
- Карли. - Джесика.
Какво правиш?
Беше приятно да се запознаем.
- Кой е това? - Това е нашият нов съсед.
Здравейте.
Добре, още един път.
- Дейвид, готов си. - Не, никога няма да бъда готов.
Освен това, ужасно съм на публични изказвания. Получавам се изпотен и панически,
и тогава започвам да спъвам думите си като ...
Просто го каза пред мен, без да се паникьосвам, и беше страхотно.
Да, добре, мога да кажа нещо пред теб.
Добре, добре, когато даваш речта си,
просто намерете някой в тълпата и се преструвайте, че съм аз.
Преструвам се? Няма да сте там?
Искам да кажа, всъщност дори не познавах Джим.
Да. О. Да.
Добре. Знаеш ли какво?
Ако няма да бъдеш там, не мога да направя това.
Това е добре. Искам да кажа, защо все пак хората говорят публично?
Необходимо ли е дори?
- Има и други начини, по които хората ... - Добре, добре. Ще съм там.
Така че просто ме намерете в тълпата и кажете ми речта си.
Добре?
Благодаря ти.
Трев?
- Колко време си седи там? - Като че не знаеш това.
Можем да приключим работата ви. Бяхте близо до лекарство.
Не достатъчно близо.
Имахме достъп до технологии
стотици години по-напреднали от сега и все още удрях стена.
Защото не ме имаше.
Спомням си, че прочетох плановете ви за подневралния имплант
това трябваше да противодейства на симптомите.
- Не е ли това нещо, което можем да построим тук? - Това е само хардуерът.
Имплантът не е добър, ако не може да предвиди кога ще се случи атака,
- И това отнема ... - Софтуер, следователно, аз.
Директорът определи, че няма дългосрочно жизнеспособно решение.
Знам точно какви са неговите възможности и ограничения.
Затова сме тук.
Директорът се нуждае от програмисти, хора, които да си сътрудничат.
Колко пъти сте били против коефициентите през 21-ви
но все още спасихте деня?
Повярвайте ми, директорът се страхува от това.
Защо мислите, че се измъкнете с прекъсване на толкова много протоколи?
- Никога не съм мислил така. - Ами, аз съм много интелигентен.
Най-малкото се възползвайте от това.
Добре, хора, слушайте.
Имаме какво да свършим и по-малко от 24 часа, за да го направим.
Това ще бъде атака с три направления.
Филип и Карли, ще помогнеш на Тревър да построи импланта.
- Ще ... - Чакай, чакай, чакай.
Директорът вече взе решение.
Ами ако можем да докажем, че има друга възможност?
Точно. Променяме мнението му.
Престани да се преструваш, че не си съгласен с мен. Това е загуба на време.
Това е имплантът?
Е, направих всичко възможно да възпроизведа оригиналните рисунки.
Свързва се с париеталния лоб и базалните ганглии,
освобождава комбинация от електрически сигнали
и синтезирано съединение, което ще ме извади от почивка.
- Свързва се с париеталния лоб? - Тук влизаш.
Мозъчната хирургия има значителни рискове.
Какво може да се случи? Алтернативата е той да бъде презаписан и да умре.
- Какво правиш? - Трудната част.
Всеки път, когато Тревър прекъсва,
ще запишем кога се случи,
колко дълго е излязъл,
и колко време между прекъсванията.
Тези паузи се появяват на редовни интервали?
Разбира се, че не.
След като разполагам с набора от данни,
Имам нужда от Ilsa да изпълнява достатъчно симулации, за да изгради фрактален алгор?
защото епизодите на изместване са асиметрични.
Осъзнаваш, ако вкараш Илса в това ...
О, разчитам на това.
Междувременно запишете паузите, създайте устройството, вземете ми данни.
Махни се от стола ми.
Добре. Изглежда, че дърпаме цяла нощ.
Ъ-ъ ...
Имената „Брент“ и „Джесика Мур“ означават ли нещо за вас?
Защо?
Чувствам се сякаш ще ме заобича в нещо.
- Нямам нищо. - Искаш да кажеш, че не можеш да ми кажеш.
Знаеш ли, човешкият мозък няма капацитет на паметта
всички вие мислите, че има.
Извинете.
Това е добре.
Пусни! Пусни!
Пусни!
Какво? Какъв е проблема?
Колко дълго?
Дванадесет секунди.
Това е така ...
Странни.
Четиринадесет минути и пет секунди.
Хайде, мръсно копеле.
Няма повече работа за теб, нали?
Схванах го.
Така че вие сте затворили в средата на обяснението на конвертора,
така че някак си се опитах да попълня празното. това работи ли?
Докато е направен от същия материал като корпуса.
Схванах го.
Две минути 52 секунди.
Добре, много бързо. Какъв материал? Какъв уред за телта?
Хирургична стомана, 0.0 ...
3-3.
Излязох повече от два часа?
Да. Само част от процеса, Трев. Отиваме там.
Изглежда добре.
Добре, това трябва да е достатъчно голяма проба.
Нека да отнесем това в Илса.
- Благодаря. Знам, че е късно. - Както и да е.
Е, възможно ли е да остана този път?
- Не. - Но оценяваме това.
Добър вечер, Илса.
Имам много интересна работа, с която бих искала помощ.
Добър вечер, Грейс. С нетърпение искам да науча за вашия проект.
Не можех да го направя по-добре.
Докато работи.
Е, истината е, че не съм решила, че искам.
Знаеш ли, започвам да мисля, че съм излъгал смъртта толкова дълго.
Може би е време просто да го оставим.
Моля, не казвайте това.
Трябва да умра, Филип.
Вече знаеш това, нали?
Смъртта ми щеше да бъде включена в последната ви актуализация.
Честно казано, не знам.
Виждам многократни срокове. Някои, ти умираш. Някои, не.
Това не се случва през цялото време, очевидно.
Все още не.
- Не можеш да живееш така. - Да, странно е.
- Хапчетата не помагат? - Спрях да ги вземам.
В края на деня искам да бъда изненадан като всички останали
какво ще се случи след това.
Бъди, трябва да продължаваш да се фокусираш тук и ...
Той отново е отишъл.
Може да е известно време. Трябва да си починете.
Добре съм.
Добре.
Не, всичко е наред
Всичко, което трябва да направите сега, е само да се грижите за себе си, нали?
Отново. От последната верига.
Следващите 70 000 вариации от последователността
също се прекратява в подобна точка.
Отново.
По-нататъшно преследване на този път
ще продължи да води до неуспех.
Какво по дяволите ти отне толкова дълго? И защо звучиш различно?
Използвам обработката на гласа на Илса, за да говоря.
А, добре. Е, просто ще пренебрегна този факт
че сте имали достатъчно възможности да говорите с мен и не
макар да знаеш, че ще ме подлуди.
Направих съгласувани усилия за свеждане до минимум на контакта с Илса.
Защото твоята интелигентност ясно се разтрива.
Не е чудно, че Тесли се втурва да ни отвори вратата.
Слушай, имаме нужда от вашата помощ.
Постоянното решение е невъзможно да се изчисли
дори с възможностите ми
поради втория закон на термодинамиката.
- Ентропия. - Правилно, 3468.
Вече казах тази информация на 0115.
Директор, знам, че предлагаме не постоянно решение,
но нито един човешки живот не е постоянен.
Нека му дадем малко време.
0115 и стигнахме до споразумение
в която той няма да страда, но все пак ще се възползва от Големия план.
Предполага се, че не сте в състояние да обмислите тази възможност.
Предложението беше негово, а не мое
Е, не ме интересува.
Не можете просто да пуснете нов инженер в екип
и очакват те да функционират на едно и също ниво.
Аз го направих много пъти.
Е, Тревър е специален. Просто трябва да вземете думата ни за това.
Вие се опитвате да го спасите от емоционални причини.
Спасих те по емоционални причини. Помислете за наносекунда.
Трябва да уважавам решението на 0115 да бъде презаписано.
Директор, Тревър иска да направи това.
Той изрази съмнение за противното на базата ви на операции
преди шест минути, 12 секунди.
Какво? Не, не, не, не, не.
- Удоволствие беше да те видя. - Чакай, не, не, не! Но съмнението е човешко!
О, избършете този поглед на благоговение от лицето си.
Директорът е пълен глупак.
Получихме това, от което се нуждаем.
Така?
Директорът избра да спази първоначалното си споразумение с Тревър.
- Значи това е? - Не, не е.
Грейс успя да получи това, което й трябваше от Илса
преди директорът да се появи.
Изключете захранването и извадете батериите от телефона.
Искаш ли отново да видиш Тревър или не?
И изключете съобщенията си. Все пак правим това.
Здравей, Марс.
Така че аз съм тук. Изпратих ти адреса. Ъ-ъ ...
Както и да е, хората започват да пристигат и ...
Знам, че е рано, но аз просто исках да знам къде си.
Това е Дейвид.
Бавно.
Хей, бавно. Бавно.
- Как се чувстваш? - Уморен съм.
- Какво става? - Процедурата беше успешна.
Изключихте захранването на камерите?
О, вие заслепихте директора?
Не можехме да променим мнението му.
Тогава не разбирам.
Както и да е, продължихме с него.
Без да ме питаш?
Вие бяхте навън.
Е, това беше моето решение да направя. Бях в мир с него.
Сега съм нарушил тържественото споразумение с директора.
Изтрил си това, което трябваше да бъде последният ми принос.
- Не искахме да те загубим. - Това беше моето обаждане.
Не беше твоят призив.
О,
като времето, когато взехте Деня на благодатта в гората и се опитахте да я спасите
от презаписване? Не бъдете лицемер!
- Какво правиш? - Поддържам края на сделката.
- Тревър. - Не.
- Хайде човече. - Спри се!
Не се крия!
Все още може да приеме този домакин, както се съгласихме.
Може би все пак сме променили мнението си.
Или може би това нещо
компрометира тялото на приемника.
Може би вече не е добре за никого.
Тревър, ти ...
Добре. Това е протокол 5.
Здравейте?
Това наистина е невидимо,
и знам, че току-що се срещнахме вчера,
но ... за това, което си струва, искам да знаеш, че не си сам.
О. Благодаря ти.
Ако не можете да стигнете до вратата ми, просто викайте.
Ще те чуя и мога да се справя.
Разбираш ли какво казвам?
Благодаря ви за тези движещи се думи, пастор.
Здравейте, аз съм Дейвид. Благодаря на всички, че дойдохте.
Повечето от вас ме познават, но за всеки, който не го прави,
Здравейте, аз съм Дейвид.
Което просто покрих.
Баща ми почина, когато бях на 16 години.
Беше автомобилна катастрофа.
Спомням си полицията в къщата, когато се прибрах от училище
опитвайки се да обясня на майка ми какво се е случило,
но тя не им повярва, което е странно, знам.
Но се бе убедила, че все още е жив
и че в крайна сметка ще се върне у дома.
Тъй като баща ми не е планирал да умре, той ...
остави повече дълг, отколкото можеше да понесе.
Така че, когато те задържаха къщата, което не отнема много време,
нямаше да си тръгне.
Наблюдавах ги да я вземат със сила.
Криех се в храстите от другата страна на улицата
защото мислех, че и те ще ме отведат.
Осъзнавам, че просто говоря за себе си,
но ти казвам всичко това, защото ...
защото точно това беше денят, в който ... срещнах Джим.
Скъпи ми приятел, Джим, който видя 16-годишен мен
в особено груба част от града, която всички знаем, и каза ...
- Какво, по дяволите, е дете като теб
правиш на такова място?
И той беше прав. Не принадлежах там. Никой от нас не го прави.
Всеки принадлежи на хората, които се грижат.
Джим беше един от тези хора
Той ме повлече толкова бързо към социалната служба и той каза: t
Това дете не принадлежи на нас.
Но това не свърши.
Той ме накара да обещая да се регистрирам с него
Повярвайте ми, иронията, че трябваше да посетя един човек на улицата
, за да се уверя, че не съм на улицата,
не беше загубено от мен.
Все пак, аз се придвижвах в центъра, за да намеря измито,
алкохолик, стар музикант и се проверява с него всеки ден.
Защото исках да бъда като Джим.
И кой не?
Кой не би искал да бъде толкова положителен през цялото време?
Това грижи ли?
Искам да кажа, кой ... Кой не би ...
няма да искам да си разменят как се чувстват в най-добрия ден
- за това как Джим трябва да се е чувствал през цялото време?
Той беше сила
Той каза, че никога не е имал лош ден
Той се отнасяше с всеки ден като към подарък.
Той третираше всеки човек като подарък
Джим беше първият ми клиент.
Но по някакъв начин аз бях негова. И...
той ми даде повече, отколкото бих могъл да дам ... връщам
до деня, в който умре.
Вече ми липсва.
Ъ-ъ ...
Хей, Бърт. Радвам се да те видя.
Не очаквах да ви видя тук, госпожо Уилсън.
Нито пък аз.
Еха.
Красив. Това беше хубава идея.
Това място връща толкова много спомени, нали?
Е, може би защото гледам към океана, но ...
Помниш ли, когато счупих ръката си
и трябваше сами да смените гумата?
Да, стария ми джип.
- Обичах тази кола. - Ти го направи. Хм.
Какво друго идва на ум?
- О, Боже. Не мога да не мисля ... - Какво?
... първото ми коледно парти в Бюрото,
и, ъ-ъ, аз те промъкнах на стрелбището.
Странно се обърнахте към стрелба с оръжие за първи път.
Вие сте го представили преди. Говоря за това място.
Това е прекрасно. Какво искаш да ти кажа?
Тук се срещнахме, Грант.
- Това беше моят 25-ти рожден ден. - Точно така. Беше красив августовски ден.
Беше облачно като днес, но продължавай.
- Какво правиш? - Кой бях чакал?
- Не знам за какво става дума. - Колко време беше денят?
- Съжалявам, че не помня всеки детайл ... - Беше точно в 3:00.
Ти се приближи до мен от там.
Чаках Джон.
Той беше моят годеник.
- Беше закъснял с час, а аз бях бесен. - Кат.
Започнахте разговор, който се превърна в вечеря,
което се превърна в останалата част от нощта.
Спомняш ли си първото нещо, което ми каза?
Че не трябва да се омъжвам за мъж
който щеше да се изправи така красива жена на нейния рожден ден.
В този момент,
точно тук, където стоим,
Мислех, че се запознах с мъжа, с когото ще прекарам остатъка от живота си.
- Разбира се, че го помня. - Не, не мисля.
Ти не си този човек.
Кат ...