Det er længe siden.
Det gjorde mig ondt med dine forældre.
Ja.
Knækbrød og leverpostej er på vej.
Tak.
Ben.
Hej!
Hvordan går det?
Jeg vidste ikke, om jeg ville se dig igen efter behandlingen.
Sid ned.
Hvad laver du i Ålesund?
Jeg drikker stadig ikke, men lad mig give en øl.
Nej.
Der er sket noget.
Og du må lade mig tale ud.
Han er en udenlandsk kvaksalver uden referencer.
Men jeg skulle bruge en.
Det er juleaften, og uden tilladelse i dag er vi ikke forsikrede.
Fint. Vi tales ved.
Dr. Bendik Halvorson.
Godt at se dig, hej.
Hvor er patienten?
Hun er derinde.
Vi har intet navn og ingen adresse.
Du skal bare skrive under,
så vi kan medicinere.
Jeg kan kun lidt norsk.
Okay, engelsk går fint.
Er der tilfælde af bipolare lidelser i din familie?
Har du hallucinationer?
Hvor er hun?
Hvornår så du hende sidst?
Paranoid skizofreni. Et skoleeksempel.
Nej!
Rør mig ikke.
Har du forsøgt at skade dig selv?
Du kan ikke stoppe det.
Vær nu rar.
Depression optræder ofte
og kan skyldes mange ting.
Altså...
...hvis vi skal hjælpe dig, må vi tage en blodprøve...
...og undersøge dig.
Nej.
Jeg er ikke sindssyg.
- Vi har nok til at indlægge hende. - Vent lige lidt.
Hun får et anfald. Hjælp mig med at holde hende.
Han faldt sammen. Der var to af ham.
Hun havde hans ansigt og krop.
Hun var ham.
Har du taget noget?
Er det en spøg?
Hør her.
Du frelste mit liv.
Du fik mig på ret køl. Jeg vil gøre alt for dig, men det her...
Har du solgt dine forældres hus ved Holmenfjord?
Det ligger for øde.
Jeg spørger kun af nød. Vi må af sted i aften.
Der venter os et stort arbejde.
Og jeg får brug for en som dig.
En god mand, faktisk en partner,
som kan holde tand for tunge.
- En partner? - Ja.
Det...
- Du har vist brug for meget. - Jeg tilbyder dig et nyt liv,
hvilket vil sige komplet samarbejde,
rollen som hovedmand
bag en af de største medicinske opdagelser.
Vær rar at gå med ud til bilen et øjeblik. Så kan du beslutte dig.
Dr. Halvorson vidste, du måtte se det selv.
Hvem er du?
Jeg hedder Runa.
Jeg ser hele tiden...
...Lils ansigt.
{an8}Jeg har aldrig set noget lignende...
{an8}Det var min skyld.
{an8}-Jeg er et uhyre. - Du er ikke et uhyre.
Du er ikke et uhyre.
Du er et godt menneske.
Men vi må have hjælp, okay? Vi må finde ud af,
hvad der sker med dig.
{an8}EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvor længe har du arbejdet for sekten?
Det er ikke en sekt.
Det har jeg jo sagt. Det er et tilflugtssted.
Folk tager frivilligt til tilflugtssteder...
Pigen skal over til sin mor.
Det er bedre end at bo på gaden med en idiot.
Hvad får du for...
Jeg kender min andel, men hvad snakker vi om i alt?
Det handler ikke om penge.
Nej, nej.
Det gør det aldrig...
...med sekter.
- Er det bedre? - Ja, fint.
Her.
Det næste hospital ligger i Mile End.
- Christine. - Princess Victoria.
- June er blevet indlagt. - Vi er på vej.
Jeg ringer, når vi er der.
De ved noget.
Jeres ven er vågen, men hun er meget syg.
{an8}Hun reagerede kraftigt på stofferne.
Kender I mærket?
- Eller et navn? - Nej.
Symptomerne kom før stofferne.
Hvad?
Hør her. June er ikke sig selv.
Hendes krop ændrer sig konstant, hendes øjne og stemme...
- Hvad mener du? - Kan I prøve alt?
Et røntgenbillede, scanning?
- Vi gør alt, vi kan. - Hjælp os.
Der er noget galt med min kæreste, og det er farligt.
- Tag det roligt. - Jeg er rolig.
Jeg er rolig, men du hører ikke efter.
June er farlig og kan ikke styre det, og jeg kan ikke hjælpe hende.
Giv mig en urinprøve, når du kan, og jeg skal tage blodprøver.
Nej. Ingen nåle. Nej.
- Men June... - Nej.
- Det skal nok gå. - Nej, lad være!
June?
June!
Harry...
Shit.
Hej, kan du høre mig?
Kan du høre mig?
Deborah?
Kom nu.
Shit.
Okay.
- Du skal ud herfra. - Vi kan ikke forlade hende.
Det er et hospital. De kan hjælpe.
Kom så.
Vi venter her og ser, om de finder hende.
June McDaniel. Hun kom i går aftes.
- Hvis De lige vil vente... - Nej.
Hun er min datter og er 16 år.
McDaniel...
...June.
Hun undersøges på afdeling West. Hvis De tager plads...
Tredje sal.
- Hvor er undersøgelsesrummene? - For enden til højre.
Ryan er her!
- Hvordan fandt de os? - Ingen anelse, men vi må videre.
Åh gud.
- Jeg leder efter en. - Hvad sker her?
Undskyld mig.
- June? - June!
Jeg har aldrig set far sådan.
Harry? Hvad, hvis du havde ret?
Hvad, hvis han vidste besked og skjulte det?
Det ville forklare meget. Kom.
Der er drengen.
- Men det er ikke pigen. - Jo, det er dem.
Sig, det er løgn.
Er du okay?
Det er mærkeligt.
Det er tungt.
Kom nu.
- Hvordan vidste du det? - Det gjorde jeg ikke.
Der kunne være sket hvad som helst. Og hun var udmattet af behandlingen.
Jeg skulle have holdt mund om June. Jeg vidste ikke, hvad jeg gjorde.
Det var det samme med min mor. Korttidshukommelsen forsvinder først.
Jeg har tænkt.
Måske skulle jeg blive testet igen.
Men du er kommet i balance.
Du er et bevis på, hvad vi kan. Tænk, hvad de andre ville tænke.
Behandlingen virker.
Det er min hjerne.
Jeg er...
Jeg er mindre stabil.
Du ved, jeg har haft det svært.
Hvad går det her ud på?
Jeg ved, det er svært at dele mig,
men Sigrid og Elena befinder sig på kritiske stadier.
Det handler for en gangs skyld om mig, Ben.
Jeg stoler ikke på mig selv.
Jeg stoler på dig.
- Jeg bør tage kimplanterne ind. - Det haster ikke.
Jeg vil gerne.
Jeg må arbejde.
Det forstår jeg. Jeg går med.
Jeg har tænkt over, hvad du sagde. Du har ret, og jeg er klar.
Klar til at blive rask for Junes skyld.
Det bliver hårdt, men vi er med dig hele vejen.
Jeg er meget stolt af dig.
- Det, du sagde til mig, gav mening. - Godt.
Er du klar?
Det håber jeg.
Det var efter midnat.
Min far satte sig på min seng.
Han sagde: "Jeg elsker ikke din mor.
Jeg kan ikke lade som om."
Han havde set en anden kvinde, Eva Dahl, længe.
Han havde pakket og var rejseklar.
"Det betyder ikke, at jeg elsker dig mindre."
"Hun dør, far, hvis du rejser."
"Eva er gravid."
Jeg hadede, at han sagde hendes navn, som om hun var en del af familien.
Min far. Min og mors. Jeg ville ikke lade ham forlade os.
Han forsøgte at gøre sig fri af mig,
og så faldt han slap op i mine arme.
Jeg holdt om ham i mørket og ventede på, at han græd,
og så lyste hans telefon.
Det var Eva.
Jeg svarede.
"Jeg hader dig.
Du har ødelagt os. Få en abort, og lad min familie være."
Det var min fars stemme.
Jeg blev rædselsslagen.
Jeg løb ind til min mor, som stadig sov.
Jeg sagde: "Jeg elsker dig.
Der er sket noget frygteligt.
Jeg elsker dig så højt."
Og hun gik over imod mig
og holdt om mit ansigt.
"Jeg tilgiver dig."
Så kyssede hun mig på munden
og trykkede sig mod min krop...
...min fars krop.
Og jeg vidste bare, at far ikke rejste,
og at min mor var glad.
Det var flot, Sigrid.
Rigtig flot.
Hvad bliver der af den nu?
Ikke noget.
Den bliver hos mig og er i sikkerhed.
Er du sikker?
Jeg ved, det er længe siden,
men ja, det er okay.
Tak.
Jeg kigger ovenpå.
Jeg er ret sikker på, hun bor alene.
- Vi skulle jo ikke røre for meget? - Jeg er sulten.
Jeg kan godt lide farven. Vild påskelilje.
Hvad snakker du om?
- Det er rart at komme hjem. - Du bor her ikke.
Hvorfor ikke?
Vi har seng, badeværelse og mad.
Steinar kan ikke kende mig.
June, det her er ikke en løsning.
Harry.
Det er dybt.
Gør det ondt?
Ja.
Hvordan kan du gøre det her?
Mine fingre kan bare.
Kunne du mærke det komme?
Det er som en bølge.
Den vælder op.
Fejer alt bort.
- Tre gange. Der må være en sammenhæng. - Jeg var bange.
Da Steinar tog fat i min arm, blev jeg hunderæd.
På klubben, stofferne... Jeg troede, jeg var ved at blive skør.
Og denne gang?
Det var det, du sagde. Jeg troede, du havde opgivet mig.
- Og så sprøjten... - Okay.
- Du var bange? - Ja.
Så du rakte ud og forsøgte at stoppe hendes hånd.
Rørte du hende?
Hud mod hud?
Ja.
Okay. Det er godt.
Det er en start.
- Det er... - Hvad?
Det er pænt.
Det føltes som et spark.
Åh gud.
Jeg er virkelig gravid.
Hvordan kan barnet være hos mig og Deborah?
Det er umuligt.
- Så det er ikke virkeligt. - Jo.
Jeg mærkede det.
Du kan se det. Mærk.
- Jeg vil ikke mærke. - Er du bange for at røre mig?
Åh gud.
Det var i orden med Lil.
Hvordan kan du sige det?
Det var ikke i orden, for jeg vil kun have dig.
- Men det her er ikke dig! - Fint.
Jeg vil ikke være mig.
Bør jeg overhovedet findes?
Se. Det er dig, ikke?
June McDaniel. Du er ikke gravid, for vi har ikke haft sex.
Havde vi det, ville barnet være vores.
Og ja, jeg ville være pissebange.
Men jeg ville vide, hvad jeg skulle gøre.
Men det her?
Det har intet at gøre med os, så du stoppe det nu!
Jeg er i skjul.
Vi er sikre. Vi har huset her.
Hvorfor kan vi ikke blive her lidt?
Jeg forstår det ikke. Hvorfor vil du være sådan?
Være en anden?
June.
Jeg er lige her.
Se på mig.
Jeg kan ikke.
Hun skal være alene denne gang.
Jeg så altid op til til dig i skolen.
I skolen...
...selv om du drillede mig, var vi altid venner bagefter.
Men nu...
Nu sidder vi og venter på at kidnappe en 16-årig pige, som ikke er der.
Er du tvunget til det?
- Har nogen noget på dig? - Hold mund.
Stop.
Jeg ved, dine forældres død tog hårdt på dig...
Du ved ingenting, Alf. Du ved ingenting.
Jeg forsøgte selvmord.
- Forsøgte du selvmord? - Ja.
Men... hvorfor har du ikke sagt det?
Det kunne jeg ikke sige til nogen,
som kendte mig.
Men der var én mand, en læge.
Det lykkedes ham at redde mig. Han gav mig noget at leve for.
En ny familie. Vi er partnere.
Okay.
Hvorfor deltager han så ikke i det her?
Hvor er han?
Pigen er derinde.
Tro mig.
Jeg tror mine øjne.
De er 40 år, og jeg så drengen gå ind med en gravid dame.
Det her er...
Chris?
Hej, min ven.
Chris, er du hjemme?
Hvad laver du her?
Hvad er der galt? Hvad er der sket?
John leder efter ham på Princess Victoria nu.
Jeg er ved at blive vanvittig.
Politiet i London klarer det.
Det ved du udmærket.
- Og som hans mor... - Jeg ved det.
De vil ikke have mig der.
Doug.
Jeg beder ikke om noget.
Bare lad mig være din ven.
Kom nu.
Familien først.
For første gang siden barndommen føler jeg, jeg kan alt.
Mit liv skal endelig begynde.
Dit hårde arbejde har givet pote.
Du er den næste, som rejser.
Nej. Jeg vil skabe mig et liv her,
et sted, jeg føler mig tryg
og min datter kan færdes frit.
Vil du blive?
- På Sanctum? - Ja.
Men det er ikke noget liv.
Vil du ikke have dit eget hjem?
Nye venner?
En kæreste?
- Jeg savner at blive rørt ved. - Den slags har aldrig givet mig ro.
Jeg troede, du var glad her.
Du har altid været så engageret.
Ja, i at blive rask. I at komme væk.
Runa blev.
Runa er ikke patient.
Runa er en partner.
Sanctum er hendes liv.
Det er alt, hun har.
Måske er det alt, hun ønsker.
Jeg ønsker mig mere. Det burde du også.
June?
Herinde.
Han ligner vist min onkel.
Hvis onkel?
- Hvad laver du? - Hvad tror du?
Vi skal købe mad, og vi skal ud.
- Jeg tager ikke hendes penge. - Nå.
Hvor skal de så komme fra?
- Og ikke bare i dag. - Hvorfor opfører du dig sådan?
- Hold op! - Jeg gør ikke noget.
Du kunne komme tilbage, hvis du ville. Du prøver bare ikke nok.
Jeg køber ind.
Gør dig klar.
Steinar!
Det her er forkert.
Hold dig væk.
Hvad sker der med mig?
Er jeg syg?
Hvorfor har jeg det som Deborah?
Jeg vidste det!
Sig, hvordan jeg stopper det!
- Steinar! - Start bilen. Jeg har pigen!
Hun er gravid!
- Du kan skade barnet! - Pigen er den vigtige!
De har fundet os. Vi må væk!
- Harry! - Hej! Tilkald politiet!
Kom, June!
Stop!
Hvem tror du, du er?
Lort.
Det er en blindgyde.
Kom, vi må væk herfra.
Jeg kan ikke løbe længere.
Deborah ønsker det så højt.
Hvor ved du det fra?
Det kan gå galt. Barnet må ikke være hos os.
Jeg kan ikke.
Jeg ved det ikke.
Hvad med børneværelset?
Jeg vil have samme farve som i køkkenet. Vild påskelilje.
Jeg gør det ikke alene, jeg gør det uden en mand.
Jeg tør ikke tro det. Jeg skal have en dreng!
June! Kom nu!
Kom. Duk dig.
Hej. Se på mig. Jeg ved, du er nervøs for Deborah og barnet.
men måske er det ikke nok.
Hvad, hvis... du skal ønske at blive dig selv?
- Det gør jeg ikke. - Det ved jeg.
Og jeg ved, du er bange for dig selv.
Men jeg er ikke bange for den, du er.
Okay?
Så vi slipper dem begge. Sammen.
Jeg kan ikke.
- Hvad, hvis jeg skader dem? - Det gør du ikke.
Bare træk vejret. Din krop vil hjælpe dig.
Vil du hjælpe mig?
Altid.
For du er min eneste ene, og jeg er din.
Okay?
June...
...jeg er ked af det før.
Af alle dem, jeg har mødt...
...vælger jeg dig, June McDaniel.
Jeg vælger dine øjne, en perfekt storm over et blåt hav.
Jeg vælger din fregne i albuebøjningen.
Din lillefingeren omkring min, når vi holder hånd. Jeg vælger dit første brev.
Dit første svar.
Selv om jeg ikke turde åbne det i tre dage.
Jeg vælger dine aftryk i kuglepen på det.
Og jeg elsker alt, hvad du er.
Okay? Så vær sød også at elske de ting.
Shit!
Luk op!
Jeg kan se dig.
Bliv ved.
Jeg er ikke et uhyre.
Jeg er June McDaniel.
June.
Det er væk.
Barnet er væk.
Jeg håber, de er trygge.
Det er vi ikke.
Kom her.
Kom.
Send mig Deborah Hale-videoen.
Jeg er ligeglad med, hvor den er fra. Jeg skal bruge den. Nu.
Hallo.
- Det er mig. - June.
Er du okay? Hvor er du?
Jeg ved, I er i London. Jeg må tale med far.
- Jeg må have svar. - Okay, du får ham.
Nej. Vi må mødes.
- Hvad? Hvor? - Jeg giver besked.
Kom så.
Vent.
Vi har én chance for at få hende hjem. Så giv hende, hvad hun vil have.
Uanset hvad hun spørger om, så sig sandheden, okay?
Nej.
- Landroveren holder udenfor. - Vi er sultne.
Det er klart. Hvad vil I have?
Burger og pomfritter.
Jeg kommer ikke hjem.
Jeg flytter ikke til Fair Isle. Jeg vil være mig selv.
Og Harry og jeg vil ikke skilles.
Javel.
- Hvorfor rejste mor? - Det ved du.
Fortæl det igen.
Der er meget, jeg gerne vil sige. Til jer begge.
- Når vi kommer hjem. - Nej. Nu.
Og det vedkommer også mig.
Ikke flere løgne.
Det er ikke stedet til det.
Jeg ville ikke rejse fra dig eller Ryan.
Men John sagde, jeg skulle. Jeg havde intet valg.
Det sidste, jeg ønskede, var at såre jer.
Hvor er hun?
- Hvor kommer det fra? - Du ville også styre hende.
Og du tvang hende væk.
Hun rejste fra jer. Jeg blev og tog mig af jer.
Din mor havde problemer. Jeg gjorde mit bedste.
Udgangsforbud. Ingen venner, intet liv. Beroligende piller.
Det var en lille dosis.
Ved hun, hvad jeg er?
Hvad mener du?
Jeg har altid betragtet dig som min datter. Jeg elsker jer begge.
Det er ikke løgn.
Du har nogle idéer om din mor,
om, hvad hun følte og gjorde.
Du kendte hende ikke som jeg. Hun var syg.
- Og hun sårede og misbrugte folk. - Det er ikke hendes fejl.
Hvad hun end har sagt, og du tror...
Ryan, du havde ret. Far løj.
Han har løjet hele tiden, for mor og jeg er ikke syge.
Vi er anderledes.
Jeg finder hende.
Din mor vil ikke kunne elske dig, som du har brug for.
Du tror, du som ridderen på den hvide hest kan klare ærterne.
Det kan du ikke.
Din kærlighed vil aldrig være nok.
Hvad er der galt?
- June? - Rør hende ikke!
Løb!
June!
Det er en stor ære at være omgivet og støttet af så fantastiske kvinder.
Sigrid, dit hårde arbejde er inspirerende,
en kilde til stolthed.
Og din succes i dag er en sejr for os alle.
Ben, Runa,
jeg vil aldrig kunne takke jer nok.
I er i sandhed min anden familie.
Vi vil savne dig.
Skål.
Der bliver meget at ordne.
Vi sørger for, du kommer godt på vej.
Og med tiden
vil Elena og June følge i dine fodspor.
Elena rejser ingen steder.
Hvad mener du?
Elena?
Dr. Halvorson sagde, jeg måtte bo her med June.
- Gjorde du det? - Selvfølgelig.
Vi har ingen tidsfrister. Kom nu, det skulle være en fest.
Sanctum er ikke et sted at opfostre en pige.
Men dog. Hvor har jeg være dum.
Din nye familie og fremtid.
- Det indgår jeg ikke i, vel? - Runa, hold nu op.
Det er...
Hvad snakker du om?
Runa er syg.
De damer, engelsk, tak.
Det er da tydeligt. Du har lagt alt i den pige.
- June skal bare være i sikkerhed. - Ja.
Tal ikke ned til mig.
- Runa. - Vi reddede dig, da du var fortabt.
Du havde ingenting.
Du var et beskidt dyr.
Dig!
Du holder dig langt væk fra mig.
Runa.
{an8}BEVISMATERIALE
{an8}FEM LOKALE I VÅGEN KOMA
Chris, hvad fanden laver du?
De fem fra Penninerne er lukket.
Der. Det var Harry på Princess Victoria.
- Jeg så ham på videoen. - Er han skadet?
Det er da ikke June McDaniel.
Hospitalet sendte den her.
Det skete i dag. Hun gik i koma i morges.
Doug, det er det samme som med Lewis og de andre.
Det sker igen.
Det er ikke vores område. Lad folk gøre deres arbejde.
Når vi ikke gjorde vores?
Sitrende øjne?
Det har jeg kun set ved De fem fra Penninerne.
Doug.
Det foregår noget.
Og Harry er midt i det hele.
- Du bringer vores arbejde i fare. - Hvornår holdt du op med at se mig?
Elena er stadig ung nok til at give dig alt. Er det derfor?
Du mister grebet og hjælper slet ikke.
- Vi deler ikke engang seng. - Er det mit valg?
Jeg tror, jeg er et problem, du har løst. Og nu er der nye udfordringer.
Du har aldrig været jaloux.
- Jeg troede ikke, du ville svigte mig. - Det vil jeg aldrig.
Du må virkelig få den vrede under kontrol.
Du ved, hvad den fører til.
Derfor kan vi ikke dele seng.
Er det grunden, hvad?
- Du ved, det er farligt. - Det siger du.
Hvordan ved jeg, hvad du laver i terapien?
Jeg forsøger at give to kvinder deres liv tilbage.
Det handler altid om Elena.
Og Sigrid og nu June. Hvad med mig?
- Din rigtige familie. Kan du huske mig? - Runa, hold nu op.
Runa.
Brug dit mantra.
Jeg har glemt det.
Runa Gunnarsson.
56.
Født i Levanger.
Lyshåret barn.
Trin ved grøn dør.
Runa?
Jeg vil ikke.
- Jeg vil helst være fri. - Så så, min egen.
Sådan, min elskede.
Tag det roligt.
Jeg har dig.
Din bror er god nok.
Ja.
Det er han.
- Er du okay? - Ja.
- Nu skal jeg gå. - Nej, vent.
Bliv.
Du skal...
...se mig.
Din tur.
- Hvad er der? - Det er bare...
Jeg har tænkt på det.
Ja.
Hvad så nu?
Det ved jeg ikke.
Jeg kunne ikke forestille mig, hvordan...
...det ville være.
Nej.
Jeg troede, vi måtte gøre det i smug.
Jeg troede ikke, vi ville få tid.
Vi har masser af tid nu.
Så intet hastværk.
Nemlig.
Intet hastværk.
Det er i orden.
Jeg er ikke bange.
Jeg har ikke...
...du ved...
...før.
{an8}SE, HVAD DER SÅ SKER!
SAMME PIGE?!
SAMME KJOLE?! WTF?!
JEG VED, HVAD DER SKER. JEG KAN HJÆLPE.
Tekster af: Henriette Saffron