EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Se væk, se væk
Serien her vil ødelægge din aften Hele dit liv og din dag
Hvert eneste afsnit Er meget ubehag
Så se væk, se væk
Børnene, de kommer ind Til folk med mange penge
Men Olaf har en plan Som nok vil lykkes inden længe
Det er en kamp med tiden At få reddet deres venner
Men du får brug for redning selv Før rædslerne, de ender
Bare se væk, se væk
Intet andet end rædsel Og ubehag er på vej
Spørg en fornuftig person, skal jeg se? Og de vil sige
Se væk, se væk
DEN HEMMELIGE ELEVATORSKAKT - DEL 2
Se væk, se væk
- Vi fandt ikke børnene. - Ikke endnu.
- De kan være hvor som helst. - Ikke Mørkegade 667, så det lærte vi.
Men ikke nok.
De stakkels børn. De må være meget bange og helt alene.
I fandt os.
Historien er ikke om et glædeligt gensyn.
Så godt at se jer.
Jeg har aldrig været gladere.
Jeg har læst hundredvis artikler og dagbøger
og mere end ét glittet katalog
for at forstå Baudelaire-børnenes triste historie.
De rædsler, jeg fandt, udtrykkes bedst ikke med ord,
men med en lyd, du skal høre senere.
Lyden af et langt skrig i mørket. Børnene jublede over fundet...
- I fandt os! - Klaus' idé.
Violets opfindelse.
...men anede intet om frygten...
...rædslen...
...og deres dramatiske fald i denne elevatorskakt,
inden dette kapitel i deres liv var slut.
Hvis du ser videre, begynder du måske også at skrige.
Kan du dirke låsen op?
Ikke uden værktøj. Bare jeg kunne se noget hernede.
Prøv den her.
- Se mærkerne. De skal stå på række. - Og drej en halv omgang mod uret.
Det lærte vi i Ufærdig historie.
Fandt I den?
Lige før vi blev kidnappet. Vi tog en masse notater.
Selvom vi blev kidnappet, er jeg jo stadig journalist.
- Vi læste mange hemmeligheder. - Om vores forældre og om jeres.
Vi havde ret. Alt hænger sammen.
Hvad fandt I ud af?
Vent, til I er i sikkerhed.
Vi hørte Olafs plan.
Han skjuler os under auktionen og smugler os ud af byen.
Nej, han gør ej. I kommer med os.
Det er vist et elektromagnetisk kredsløb. Den giver også varme.
Gad vide...
I Ufærdig historie står der,
at den kan bruges til alt muligt.
Måske kan den smelte låsen.
- Smeltede den? - Nej, den blev bare varmere.
- Det virker ikke. Den bliver for varm. - Her må være noget andet, du kan bruge.
Vil du række mig den avis?
Varme stiger opad.
- Hvad? - Vi må op i tagvillaen.
Forlader I os?
Vi finder noget at få jer ud med.
Hold godt fast om lommetørklædet.
- Nu forstår jeg. Varme stiger opad. - Ligesom os.
Sunny og jeg bliver her.
Nej, Klaus. Hjælp din søster. Men kom snart tilbage.
- Det gør vi. - Det lover vi.
I reddede os på Kummerstrup. Vi ville være i Olafs kløer uden jer.
- Så ved I det sikkert. - Ved hvad?
Hvad man har venner til.
- Hallo, I der! - Det er bare flot, udenlandsk mand
og nydelig dame, der slæber bevidstløs person, tak.
Jeg blev lige lidt mistænksom.
Der er jo en storstilet menneskejagt. God aften, fru Armod?
Hold da op, ja.
Der er nu intet som en luksuriøs 46-retters frokost
efterfulgt af varm marineret fisk og langtrukne musiknumre.
Du smigrer mig, tak.
Slæb nu den snorkende mand ovenpå, nydelige dame.
- Jeg skal ordne noget herinde. - Javeller.
Kom så, Jerome. Op med dig.
EFTERSØGT GREV OLAF
Undskyld mistanken. Man må passe på med en løs skuespiller.
Jeg kunne ikke være mere enig.
Bare vi når op, før hr. og fru Armod og Olaf kommer hjem.
Kan I lugte røg?
Lommetørklædet!
Stoffet brænder. Varmen er for voldsom.
- Hvad gør vi? - Justerer temperaturen.
Varmt nok til at stige, men uden at brænde.
Det lyder meget nøjagtigt.
- Hvor langt er vi fra toppen? - Ikke tæt nok.
Hvor højt oppe er vi?
Jeg løser det.
Kom nu.
Måske hvis jeg tænder og slukker.
Det... Det virker.
Hvis vi holder en konstant varme, klarer vi den nok.
Lige et øjeblik troede jeg...
Sunny.
Jeg så en rundsav før, som vi kan skære tremmerne over med.
- Olaf. - Han må ikke vide, vi fandt dem.
- Jerome! - Hvad er der sket med ham?
I skal ikke være bange, søde venner. Han faldt bare om midt under maden.
- Faldt om? - Faldt i søvn.
I burde også sove. Klokken er jo et eller andet.
- Er Gunther her? - Hvem? Nej.
Kan I lugte noget? Som en...
...lugt af skolebibliotekar?
- Jerome, vågn op. - Lad ham hvile sig.
Søvn er naturligt, som kosmetik og fjollede sagsanlæg.
- Vi må fortælle ham noget vigtigt. - Fortæl mig det. Jeg er vigtig.
Og I er vigtige for mig.
Jeg ved godt, at jeg virker som en magtfuld kvinde,
som bruger for meget tid på arbejde og for mange penge på øreringe.
Men jeg er også jeres værge. I kan fortælle mig alt.
Måske tror du ikke på os.
Prøv.
"Sild og Sølvfisks succes var stor som Hindenburg."
"Den meget in fiskerestaurant tiltrak
byens fremtrædende bankfolk og fremtrædende finansrådgivere."
- Sild og Sølvfisk. - Det er mig. Der er noget uldent.
Hvorfor er du der stadig?
- Undskyld. - Ny plan.
- Skaf et stort net. Hurtigt. Farvel. - Det største net. Farvel.
Han lagde på.
Hallo! Hent nettet!
Hvor frygteligt. Så Gunther er grev Olaf i forklædning?
Støvlen dækker tatoveringen, og solbrillerne øjenbrynet.
Og han har skjult børnene i et bur i min elevator?
Der er ingen elevator. Kun en skakt.
Prosit. Og han vil smugle dem ud af byen
ved at skjule dem i en genstand fra dette katalog?
Nemlig.
Det lyder overhovedet ikke in.
Det er søreme indviklet.
Tænk, at nogle børn som jer kunne regne det ud.
I er utrolig tapre og kløgtige. Jeg trænger til en drink.
Persillesodavand.
Ifølge Dagens Pertentlighed det mest in siden akva-martini.
- Smag. - Nej tak...
Smag.
- Hvad synes I? - Det smager af persille.
Utroligt! Det synes jeg også.
- Fru Armod... - Esmé.
- Jeg ved, hvad du vil sige.
Vi har ikke tid til sodavand. Vi må have standset den lumske plan.
Vi får Gunther anholdt og børnene befriet.
Stil jeres sodavand. Ingen tid at spilde.
Vi må straks underrette politiet.
Heldigvis ligger politistationen tæt på.
Det er bare en skam, at vi skal ned ad alle de trapper.
Vi kan tage gelænderet. Hurtigere, men uværdigt.
Nu ved jeg det! Vi tager elevatoren.
Når en situation bliver slem,
minder jeg ofte mig selv om, at uanset hvilken nød jeg lider,
kan jeg finde trøst i, at jeg ikke som Baudelaire-børnene
falder gennem en elevatorskakt i uendelig lang tid...
...kun for at lande med panisk lettelse i et net.
- Det gik godt. - Hvad?
- Det gik godt. Vi landede i et net. - Det gik ikke godt.
Ikke bare halvgodt. Ikke engang 1/27 godt.
Vores venner er kidnappet, og vores værge smed os i en skakt!
Vi er i live.
I er i live, Baudelaire-børn, men det gik bestemt ikke godt.
I og Hængedynd-børnene bliver smuglet ud af byen,
og jeg garanterer jer, at det aldrig mere vil gå godt for jer forældreløse børn.
Hvilken...
Replik?
- "Hvilken pragtfuld..." - Nå ja.
Hvilken pragtfuld og indbringende dag! Grev Olaf, min tidligere dramalærer,
får endelig fingrene i ikke bare én, men to enorme formuer!
Din skuespillærer?
Vidste du godt, hvem Gunther var?
Selvfølgelig. Jeg er jo skuespiller.
Jeg spillede skuespil.
Jeg måtte narre jer og min tåbelige mand til at tro, at han var auktionarius.
- Du har udviklet dig meget som primadonna. - Primadonna?
Ja, jeg elsker jo heste.
Du er vores værge!
Du skal passe på os, ikke smide os ned i en skakt,
hjælpe skurke og stjæle vores formue!
Men jeg vil gerne stjæle fra jer.
Jeg vil stjæle fra jer, ligesom Beatrice stjal fra mig!
Hvad sagde du?
- Jeg ved nærmest intet om det her. - Nu skal jeg opsummere.
Kidnapningen skyldes et mord,
som skyldes en påsat brand, en flytteovertrædelse,
en forseelse, to giftpile, tre sagsanlæg og en stjålen genstand.
Verden er kompliceret.
- Sådan er det tit. - Måske dur jeg ikke til det.
Måske skal jeg tilbage til biblioteket, hvor alt er trygt, men ensomt og tomt.
En taxichauffør lader kunden bestemme.
Men som frivillig vil jeg helst ikke til Kummerstrup.
- Der er brug for dig, Olivia. - Hvorfor?
Jeg kan vise dig det, men så kan du ikke vende om.
- Er der langt? - Jeg må vende om. Hold godt fast.
En historie, der begyndte med et tyveri, en flytteovertrædelse, en forseelse,
to giftpile og tre sagsanlæg, afgjort med forlig...
Ender med tre forældreløse børn i et net og to mere på vej til auktionshuset.
Jeg elsker lykkelige slutninger.
Som i Stormfulde højder, jeg ikke har læst.
Olaf, min skat, det har været så ensomt at bo i en tagvilla
uden andet end ekstrem rigdom og luksus,
en mand, jeg giftede mig med af indviklede årsager, og en elevator.
Havde jeg vidst, at du ville komme, havde jeg gjort dem forældreløse.
Skål for stjernen i en storstilet menneskejagt
og den stilfulde kvinde, som fandt ham igen efter al den tid.
Skål for os, skat, og for smagen af sejr.
Hvad er der i?
- Det er persille, skat. Persillesodavand. - Hvorfor er der...
Har du hørt om banan-daiquiri?
- Bananer er ikke in. - Vi får se.
Nu hvor vi har narret hele byen og slået din mand omkuld,
er det vist blevet tid...
...til lidt...
...festlig dans.
- Hvad? - Hvis du altså vil.
Okay, ja. Dans lyder da sjovt.
- Hvorfor? Hvad troede du... - Dans, ja! Det var det, jeg...
En aften med dans.
- Duncan? - Isadora?
Hvorfor svarer de ikke?
Måske har Olaf taget dem. Vi er nødt til at komme derned.
- Vi kan klatre ned ad nettet. - Det er måske ikke langt nok.
- Eller stærkt nok. - Kan vi komme op i stedet for?
Rørene er for smalle at få fat i. Medmindre man har...
Meget små hænder.
- Nej, Sunny! - Det er for farligt!
- Nej! - Sunny!
Utroligt.
At vores søster klatrer op ad elevatorskakten
- med sine tænder? - Det hele er utroligt.
Det er måske svært at tro,
men til enhver tid befinder nogen sig i en farlig situation,
mens folk et andet sted danser og morer sig.
Sådan er verden ofte.
Fest her, frygtelige problemer lige uden for døren
og et andet sted en chance for at ende en skurks bedrageri.
- Vi læser lidt. - En underjordisk kidnapning...
- Det er denne vej. - Er du sikker? Må jeg se kortet?
- Luk os ud! - Og i en tagvilla...
...en dristig flugt.
Ledelsen tillader ikke flugt af forældreløse.
En dag er Olafs perfiditeter slut.
Hvad betyder "perfiditeter"?
Bedrageri, dybest set.
Du er kvik, og du har gode tænder.
Måske kan vi bruge dig, så du ikke mister din formue og dit liv.
Hvor tror du, du skal hen? Hov!
RIGE VELKOMMEN
- Vi har danset længe nu. Måske kunne vi... - Snurre rundt? Ja da.
Du må være ved at gå til i de støvler.
- Hvorfor snører du dem ikke op og... - Laver høje spark? God idé.
Jeg kommer efter dig, baby!
- Hørte du noget? - Det er sikkert maracas.
Nu vanker der!
Hvad skal jeg med den?
Nej! Du kan ikke bestikke dig ud.
Hvordan forklarer jeg, at du ikke er i skakten?
Nå, det løste sig.
- Jeg har vist fundet noget. - "FBK."
Det sagde Hængedynd-børnene.
- Det må være vigtigt. - 49 må være tingen,
Olaf smugler dem væk i.
- Hvad står FBK for? - Bare jeg vidste det.
Pas på hovedet!
- Du er uskadt. - Fandt du hjælp?
- Djævletungeknude? - Djævletungeknude.
De er væk. Vi efterlod dem alene, og nu har vi mistet dem igen.
Ikke endnu.
- Vi ved ikke, hvor den fører hen. - Vi ved, hvor de skal hen.
Veblen-salen.
Gid vi finder en vej op. Det er snart morgen.
Hvorfor er der en hemmelig gang hernede? Tror du, Jerome ved det?
Esmé gør, og hun har nok vist Olaf den.
- Hvad mente Esmé... - Se.
Aske?
- Det var grev Olaf. - Sikker?
Du så tatoveringen. Hvem ellers?
- Nu ved jeg det. - Nu ved du det.
- Men en sukkerskål? - Ja.
Tænk, at noget så småt kan skabe så stor ravage.
Og koste så mange liv.
Jeg vil ikke lyve. Det her er farligt. Jeg har mistet venner, partnere...
- Selv en bror. - Hvorfor så gøre det?
Nogen må føre faklen videre.
Der er brande overalt, og vi mangler folk til at slukke dem.
Jeg tror, du er en af de folk.
Det begyndte med en sukkerskål stjålet fra Esmé Armod,
men det kan ende med grev Olaf.
- Er du med os? - Ja.
- Til den bitre ende? - Bliver den bitter?
- Det ved vi, når vi er der. - Hvornår?
Hvor stærkt kan du køre?
Måske er børnene der.
- Hvad? - Hvordan?
Det er vores hus.
Hvorfor er der en tunnel fra en elevatorskakt i Mørkegade 667...
...til vores hus?
- Hvad betyder det? - "Hvad betyder det?"
Gid jeg kunne besvare Sunny Baudelaires vigtige spørgsmål.
At åbne en hemmelig lem ind til resterne af Baudelaire-huset
er som at åbne en mystisk æske,
som jeg har været i besiddelse af i mange år.
Inde i æsken er der et kort.
Jeg har brugt timer på at studere de stiplede linjer,
som viser den underjordiske tunnel,
som begynder i elevatorskakten i Mørkegade 667
og fører til Baudelaire-huset.
- Vores forældre kan ikke have vidst det. - Kan de?
Uret tikker.
Sunny har ret. Vi må skynde os. Auktionen er i gang.
Auktionen, tak, er i gang.
Som I kan se, er genstand numero et-nul
en efterlysningsplakat af den berygtede og flotte skurk, grev Olaf.
Lad os begynde med fem. Hører vi fem?
Fem?
Var det et... Nej.
Fire et halvt. Det er en smuk plakat.
Plus tyggegummi.
Flyt jer! Jeg skal et sted hen så hurtigt som muligt.
Hr. Poe?
Baudelaire-børn? Hvorfor går I her og er så støvede?
"Baudelaire-børn dækket af aske!"
Bare vent, til Dagens Pertentligheds læsere hører det!
- Vi har travlt. Du må køre os. - Klaus, jeg kan ikke køre jer.
- Jeg kommer for sent til auktionen. - Vi skal også derhen.
Jeg ved ikke rigtig. Auktionen er kun for indbudte.
Det er til velgørende formål, så lad os være velgørende.
- Jeg kan få jer ind som mine gæster. - Der må ikke komme aske på betrækket.
Denne smukke, døde sildefisk vil passe godt ind i ethvert hjem
eller kontormiljø eller, hvad siger man, venteværelse hos tandlægen.
- I mit land siger vi "alt godt fra havet". - God pointe, Gunther.
I kataloget står "en laks af guld", men den smed vi ud, nu hvor sild er in.
- Vi skal byde på en genstand. - Nej, det tror jeg ikke.
I viser interesse for den øvre middelklasses fritidsaktiviteter,
men jeg kan ikke bruge store summer penge på ligegyldige ting.
- Se, skat. En træske med stirrende øjne. - Vi byder højt.
Nyd forestillingen
Holdt. I står ikke på listen.
- Olaf vil jo fange os. Luk os ind... - Så har I nærmest fanget os.
Jeg må lige tænke.
Vi er rige og kan ikke lide at vente.
Vi har otte en halv. Otte en halv fra hr. Fellini.
Jeg vil gerne byde på den døde sild fra Sild og Sølvfisk, hvor jeg arbejder.
Solgt! Til restaurantperson for ukendt beløb, vi får senere.
Næste genstand er katalognummer 48.
En vase udsmykket med blomster. Meget skrøbelig, meget in.
Jeg byder 20!
Vi fortsætter efter planen, tak, med katalognummer 49.
- 49. Det er FBK. - Vi kom ikke for sent.
Må vi byde med vores formue?
Testamentet har ingen klausul om auktioner.
Kan du så ikke byde? Vores venners liv står på spil.
Ikke overdrive, Klaus. Men jeg kan give et beskedent bud.
Jeg fik jo den forfremmelse.
- Ja, du gjorde. - Hvad i alverden er FBK?
Det er Larry Tjener. Kom du ind?
Ikke endnu. Men jeg står på listen.
- Jane Frisør. - Vi har infiltreret auktionen.
Vi kan godt nå at hjælpe.
- Jeg kører 60 inde i byen. - Sømmet i bund.
Denne lange, sorgfulde krønike slutter nu.
FBK behøver ingen præsentation, da det er kendt i hele verden
i lande, der er udenlandske og ikke så udenlandske.
Persillesodavand?
Som I kan se, er det et pragteksemplar, denne FBK.
Meget stor med lufthuller oveni, lavet i sidste øjeblik.
De damer, vil I venligst dreje kassen rundt,
så alle kan se alle vinkler af den.
Jeg identificerer mig faktisk som mand.
Hvor er kvinder i fremskreden alder? Og ham den anden?
Med, hvad siger man, alternative fingre?
Lad nu folk byde.
Ja, Gunther. Det ville en rigtig auktionarius gøre.
Godt, tak. Hvad er første bud, tak?
Jeg byder 20.
- Halvtreds. - Femoghalvtreds.
Vi har et bud på 55 fra lidet hjælpsom bankmand.
Tres!
- Du overbød mig, skat. - Den vil passe godt på toilettet.
- Halvfjerds. - Firs.
- Halvfems. - Jamen dog.
Den er meget dyr. Vil I virkelig have den?
- Vil du ikke nok, hr. Poe? - Så lad gå.
Et hundrede. Og det er mit sidste bud!
- 112. - 113.
- 119. - 121.
120.
120 er mindre end 121.
- Er det? - Ja!
Nå, undskyld. Jeg byder 200.
Det er jo ikke mine penge.
Beklager, men jeg kan ikke lade jer byde højere.
- Jeg vil nødig forkæle jer. - Lad de andre få lov.
Jeg har et bud på 200 fra en, som vil få skældud senere.
- Pak den ned og fjern den. - Lige et øjeblik.
- Jerome? - Ja. Undskyld, jeg kommer for sent.
Jeg kunne ikke komme op af sofaen. Det må være noget, jeg har spist.
- Jeg har selv besvær med silden. - Goddag.
Jeg hedder Jerome og er Violet, Klaus og Sunny Baudelaires stolte værge.
I den korte tid de har boet hos mig,
har de imponeret mig med deres intelligens,
deres styrke og deres charme.
Så længe jeg var vågen.
De er prægtige børn, ligesom deres forældre.
Så hvis de vil have en stor papkasse med lufthuller i,
så skal de få den.
204!
Mit livs kærlighed, vær nu ikke dum. Du ved ikke, hvad der foregår. 205.
Esmé, mit livs kærlighed, jeg er træt af at blive behandlet sådan. 206.
Nå, men måske er jeg træt af dig! 207.
Måske er jeg træt af jer begge to! 208.
Jeg er træt af fiasko og håbløshed grundet bedrageri. 209!
Jeg er træt af selvoptagede livskriser og en overflod af hardcover-bøger! 210.
212!
Snicket.
I står ikke på listen. 213!
Jeg har en voldsom hovedpine. 214 en halv!
Jeg har diplom i weltervægtsboksning. 215!
Det har vi også! 216.
Hvorfor slås min sekretær mod de to gamle damer? 217!
218, taget i min mands pung.
219!
Kvart over elleve!
Kvart over elleve fra person, jeg ikke skal skælde ud!
Første gang, anden gang...
Hvad sagde hun?
Hun sagde 1.000.
Hvor har Sunny så mange penge fra?
På kostskolen var hun receptionist og fik åbenbart en høj løn.
Der er budt 1.000.
Tak. Lad den lille baby give de mange penge til den nydelige dame,
og så er auktionen slut.
Kun din hæslige plan er slut.
Hvor vover I?
I må ikke åbne den, før jeg får pengene. Det er ulovligt.
- Det er ulovligt at bortauktionere børn. - Ikke overalt.
Alle vil se, I har brudt loven, og at vores venner er her.
Hængedynd-børnene? Bare vent, til Dagens Pertentligheds læsere hører det!
- Baudelaire-børn! - Duncan!
- Isadora! - Hængedynd-børn!
- Bordskånere? - Var der bordskånere i kassen?
Selvfølgelig! "Fine bordskånere i kasse." Hvad skulle FBK ellers stå for?
Ja, hvad i alverden skulle FBK ellers stå for, støvede børn?
Sæt børnene ud i et langt sort automobil. De er beskidte og i laset tøj.
- Det er han da også! - Laset? La' så vær'!
Jeg er...
Han har et øje tatoveret på anklen!
Han er ikke Gunther! Han er slet ikke udlænding!
Anhold den mand!
Vent, til Dagens Pertentligheds læsere hører det!
Tag det nu roligt! Giv ikke udlændingene skylden for jeres egne problemer.
Han er ikke udlænding! Han er fra det land, vi befinder os i.
Det er ingen grund til at anholde ham.
Han er en forbryder.
Klaus har ret. Han er målet for en storstilet menneskejagt.
Han er skyld i stor smerte og lidelse
samt mange timers svære forhandlinger i banken.
Vent! Før I dømmer ham, må jeg dele noget med jer.
Hele mit liv har jeg kæmpet for succes,
kun bevæbnet med nådesløs ærgerrighed og en stor arv.
Jeg ydede mit i flere uger
for at blive byens sjettevigtigste finansrådgiver,
for at blive denne statelige drivkraft, som står så prægtig foran jer.
Jeg havde hele verden for mine utrolig små fødder. Alligevel...
...føltes det, som om der manglede noget.
Det var først, da jeg åbnede mit hjem for tre forældreløse børn,
at jeg forstod, præcis hvad det var.
Det var grev Olaf! Han er et geni. Og en pragtfuld skuespillærer.
Han er tilbage i mit liv efter mange ensomme og succesfulde år
og hjælper mig i min målrettede, koldhjertede
og måske lidt overdrevne hævn.
Min kæreste, grev Olaf.
Den flotteste og mest in mand i byen.
Hvordan kan du sige sådan? Du er min hustru!
Desuden er nådesløse kidnappere ikke in!
Hvor har du dog ret. Vi er ikke in.
Vi er yt. Helt yt af byen altså. Kom så, Esmé!
Lad ikke den usle mand slippe væk for sjette gang!
- Det er slut. - Veblen-salen bliver sidste stop.
"Veblen-salen yt. Milton Friedman-salen in."
Nej!
Vi må væk. Vi svømmer mod strømmen.
- Olaf? - Jeg ved, hvor han er.
Veblen-salen er måske sidste stop, men også starten på en tunnel.
De har vores venner.
Du sagde jo, at børnene var i kassen.
- Det var nok ikke hans plan. - Det var ikke hans plan.
- Det var en død sild. - Det var en død sild.
Død sild.
Død sild!
Udtrykket "død sild" beskriver ikke kun en bestemt type fisk,
som her er farvet rød,
fordi den er røget eller malet med neglelak.
De kan også beskrive et vildledende spor,
som en kasse, der står FBK på, men ikke er fra en hemmelig organisation
eller indeholder to trillinger.
Hvis jeg fortalte jer, at to tapre og ædle frivillige
jagtede grev Olaf og hans kidnappede ofre...
- For søren da! - Forbistret!
Det hedder jeg heller ikke.
...så var det en død sild, for i så fald ville Olaf snart blive fanget,
hvilket desværre ikke var tilfældet.
Hvis jeg sagde, byens mest fremtrædende journalist
og bankens vicedirektør også jagtede ham...
Vent, til Dagens Pertentligheds læserehører, hvad der er sket.
...er det også en død sild,
for ellers ville Hængedynd-børnene snart blive reddet,
og det er desværre heller ikke tilfældet.
- Duncan! - Isadora!
Hvis jeg fortalte, at Baudelaire-børnene snart fik et trygt hjem,
ville det også være en død sild.
Baudelaire-børn!
Det er alt for farligt at jagte en slem skurk og hendes kæreste.
Vi må redde vores venner.
Det klarer politiet med en storstilet menneskejagt.
De opdagede slet ikke, at han var her.
Hold nu op.
I genkendte ham også først alt for sent.
Men nu er jeg vågnet. Fra Esmés bedrageri og en meget lang lur,
og jeg er stadig jeres værge. Fra nu af kan I glemme alt om grev Olaf.
Vi glemmer ham aldrig.
Vi glemmer aldrig vores venner.
Vi må finde sandheden om tunnelen mellem jeres elevator og vores hus.
Og om hvad FBK er.
I er i alt for stor fare.
Jeg ved godt, at I bekymrer jer om jeres venner.
Men lad nogle andre finde grev Olaf. Lad mig beskytte jer.
Ikke når han er på fri fod.
Vi kan ikke lade dem være i fare. Vi finder dem, og du kan hjælpe os.
Vil du ikke nok?
Gid jeg havde jeres mod.
Jeres mor sagde altid, jeg ikke var modig nok.
Hun havde nok ret.
Hun havde også ret i, at Esmé kun tog mig for min tunnel.
Held og lykke. Det får I vist brug for.
Hvor skal hr. Armod hen?
- Det er ligemeget. - Han vil vist ikke være vores værge mere.
Normalt ville det være grund til bekymring,
men i banken undersøger vi flere nye værgeløsninger,
efter flere mystiske brande, der ødelægger folks huse.
Der ligger en by langt herfra, som tilbyder at tage sig af forældreløse.
En by med et navn, som både virker underligt og bekendt.
FBK.
- Hvad synes I? - Ja.
Glimrende.
Hvis jeg fortalte, at Baudelaire-børnene var på vej til et sted kaldet FBK,
ville det også være lidt af en død sild, for det ville betyde, at til sidst
i denne ængstelige og skræmmende del af deres liv
var det kun dem, der skulle den vej.
For skønt Baudelaire-børnene snart ville befinde sig langt herfra,
ville de også langt fra være alene.
Hvor tager han mon hen?
Et sted langt herfra, men langt fra alene.
- Og Baudelaire-børnene? - Det er ikke forbi.
Hvad venter vi så på?
En død sild.
BESØG FBK BØHLANDETS NAVLE
Synced & corrected by -robtor- www.addic7ed.com
Tekster af: Lisa Villeneuve