EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Begynner drapsetterforskere å snuse rundt, er vi ferdige.
Kanskje ikke. Lagerenhetene står i falske navn,
og vi dreper utenfor vennekretsen.
Du tiner opp en albue i mikrobølgeovnen.
Vi er grusomme mordere!
- De er sikkert grusomme etterforskere. - Selv en grusom vaskehjelp er en overmann.
Hva skal det bety?
Vi burde dra før det er for sent.
- Dra? Hvor da? - Jeg vet ikke.
Hvor som helst til vi finner et trygt sted.
Abby går på skolen. Hun kan ikke leve som en rømling.
Hun kan bo hos søstera di i Phoenix.
- Herregud, du har faktisk tenkt over det. - Siden du drepte Gary.
Blir vi tatt, atskilles vi for alltid.
Abby kan også havne i fengsel.
Vi har ikke så mange valgmuligheter.
Nei.
Men vi har Gary.
Ja. Vi får vel ta ham med.
Han er liten og kan mange gode vitser.
Annes teori er at Dan og Gary ble drept av samme person.
Men kan vi bevise at Dan og Gary lever,
faller saken hennes i fisk.
Skal vi gå til sheriffen, holde opp Garys hode og si: "Vi er uskyldige.
- Vi drepte ham, men han er ikke død." - Selvsagt ikke.
Men på sett og vis.
HVA GJØR DU PÅ DENNE PLANETEN?
Si hva du syns om planen om å sprenge fraktureringstraileren.
Du sa du ikke trengte råd fordi jeg nekter å bli med på det.
Hvilket dyr sammenlignet du meg med? Et modig dyr? Nei, det var jo ei mus.
- Vi skværet jo opp. - Du bad ikke om unn...
- Vi skværet opp. - Godtatt.
Stoltheten min er erstattet av ønsket om å beholde hendene.
Det blir vanskelig å kjøre hjem med armer som ender ved håndleddene.
Her er sprengstoffet jeg skal bruke.
Jo da, det fungerer nok.
Dette er sprengstoff. Det må fungere bedre enn som så.
Disse problemene kan lukes ut. Når trenger du det?
- I kveld. - Du kommer til å dø.
Pressemeldingen går ut i morgen. Flott at de rævkjører jorda med den giftige sæden.
Traileren må reduseres til et rykende hull i bakken.
PR-ansvarlig er neppe jobben for deg.
Heller enn å frakte og sette sammen ustabile stoffer
er det tryggere å utnytte trailerens propantanker.
- Bruk en anretning til å sprenge dem. - Du er et geni.
Vet noen her hvordan man bygger en slik anretning?
- Vel, ja. - Har jeg sagt at jeg er glad i ham?
- Nei. - Som en venn?
Stadig vekk.
Hendene mine takker deg.
Hendene. Så søtt.
Du ville blitt blåst så himmelhøyt at biter av deg ville regnet over Europa.
Du leser inn en beskjed til Dan via denne uregistrerte mobilen.
- Meldingen sendes til denne. - Ingen av dem kan spores.
Vi sørger for at Anne finner mobilen.
"Jeg fant en mobiltelefon. Den tilhørte nok Dan."
- Hun blir nysgjerrig og sjekker meldingen. - "Politifolk vil vite alt. Så plagsomt."
- Hun hører beskjeden du la igjen. - "Gary og Dan er i live.
Jeg får la det bli med det."
Og hele teorien hennes imploderer.
Eller siden den imploderer...
Hva synes du?
- Hvordan står det til? - Hva?
Det kalles "samtale". Jeg savner kontakt med folk.
Jeg var her i går. Jeg klødde deg på ørene. Vi hørte på Quadrophenia.
- I et kvarter. - Jeg dro til en østersfarm
for å hindre verdens undergang. Jeg ble beskutt.
Jeg betviler ikke din viktighet.
Jeg har hatt en super morgen, Gary.
Jeg dro til Save 'n Save, kjøpte to uregistrerte mobiler, disse armbåndene
og grillklyper til den nette sum av 38 dollar.
Bra at du handler billig og nyttig. Men det står om liv og død,
- så mobilene er i billigste laget. - Nei da.
Du furter fordi de ikke har Flappy Dunk. Vi tenkte på noe à la:
"Hei, Dan. Gary her. Er på vei til Mexico. Vi sees."
"Narkopengene er med.
Og ikke send flere serbiske bøller som kapper av fingre."
Det knytter inn enda et offer.
- Hvis det faller deg naturlig. - Prøv.
Hvis oppbyggingen blir for innfløkt...
- Så blir historien bedre. - Eller usannsynlig.
- Prøv. - Eller la være. Skal vi starte?
Hei, Dan. Gary her. Jeg er på vei til deg i Mexico.
Men siden hodet er alt som er igjen av meg, kan det ta noen år før jeg er der.
- Slett. - Beklager. Jeg...
...er sjelden i begivenhetenes sentrum lenger.
Hei, Dan. Gary her. Er været fint i Mexico?
Og da mener jeg inni Sheilas mage.
- Det var to. - Slett.
Hei, Dan. Gary her. Jeg hvitvasket pengene. Vi sees i Guadalajara på torsdag.
Jeg går med en Padres-kaps. Ikke noe mer.
Joel drepte deg visst med en spade, og Sheila åt deg.
Med tenner og klør.
Jeg tar med pengene til Guadalajara neste uke.
Vi klarte det, kompis. Vi er rike.
- Perfekt. Takk. - Bare hyggelig.
Nå må dere gjøre noe for meg.
- Hvorfor klør ørene dine slik? - Det er ikke noe sånt.
Dere må drepe meg.
- Hva? - Niesen min og Hailey er sikrede.
Jeg har ikke lenger noe å leve for.
Det er ikke noe liv å stå i en vase for alltid.
Vi har jo begynt å se The Wire igjen.
Joel...
...jeg er klar til å dø.
Jeg vet dere har blitt gode venner,
men vil Gary dø, eller dø enda mer, må vi hjelpe ham.
Ja, men jeg har nettopp begynt å trives i hans selskap.
Det er som å huse en løshund. Den blir stueren, sover i senga...
En dag leker dere,
og så kommer den med en pistol og ber deg skyte den.
Abby er på vei.
Hvis dette med mobilene ikke fungerer
og vi sitter i saksa, påtar jeg meg skylda.
Jeg er en seriemorder og nysgjerrig på kannibalisme. Du ante ingenting.
Folks ektefeller overrasker dem stadig.
Judy Plumpton fant nylig ut at Bob ikke liker kikerter,
og de har vært gift i 20 år. Vilt, hva?
- Elskede... - Da får du og Abby være sammen.
Jeg klarer meg i fengsel.
Jeg liker å møte nye folk og elsker køyesenger.
Du er også kresen og hater at folk rører sakene dine,
og det er ikke sikkert at du får ligge øverst.
Hvordan går det?
Dere har vært så flinke med skoleprosjektet,
så vi laget lunsj til dere.
- Lunsj. Jippi! - Jeg aner at noe er på gang, men greit.
Alfabetsuppe? Jippi! Og det mener jeg oppriktig.
- Bokstavene har stavet "fjert". - De vet hvem du er.
Kommer dere til mammas dåp?
Vær beredt. Anne har bedt vennene sine, så det blir masse politifolk der.
- De har glemt det. - Nei da.
Men jeg lurer på om det er viktig at vi stiller.
Ikke i det hele tatt? Enig.
Det virker mistenkelig om vi ikke dukker opp.
Anne gjør riktignok kål på oss,
men hun er venninna mi, og dåpen betyr mye.
Dama er stor fan av Gud.
Ja, hun ser hans verk i alt vi gjør. Hun heklet ei pute med teksten:
"Jeg ser Hans verk i alt vi gjør."
Så fint det må være å finne trøst i religion.
De eneste overbevisningene jeg ville hatt på ei pute er:
"Jeg improviserer" og "Alle raser smaker likt".
Anne inviterte også sjefen for drapsavsnittet, Bill Ramirez.
Han er skummel. Jeg innrømte at jeg stjal sjokolade som sjuåring,
- og det var ikke sant. Sånn er den saken. - Bill Ramirez. Sånn er den saken.
Ja, elskling, men vi må likevel stille.
- Greit. Da må vi ha deres hjelp. - Var lunsjen en bestikkelse?
Nei. Vi har skyldfølelse over å be om noe som kan være farlig.
Og vi ville gi dere noe godt som en gulrot...
Jaså, det er altså en bestikkelse.
Tenk at familiens overlevelse avhenger av oss.
De kan ikke snike seg rundt for å gjemme en mobil.
Hva om de blir tatt? Og det er uunngåelig, siden de ikke gjør noe rett.
De er eiendomsmeglere som ikke kan uttale ordet.
I forhold til hemmelighold
er snuskete ord i alfabetsuppa så langt jeg strekker meg.
- Er mamma og Anne ute i hagen? - De setter ut stoler.
Her henger Dans skuddsikre vest.
Jeg legger mobilen i lomma,
men ikke så dypt at Anne ikke hører den, og...
Hva er det?
Dette er C-4.
Hva skulle Dan med militærsprengstoff?
Han var en skjødesløs idiot.
- Ta den med. Jeg får bruk for den i kveld. - Nei!
Ikke dra dit i kveld. Det er altfor mye på gang.
Vent et par dager til alt blåser over.
Det vil aldri blåse over.
Det vet du ikke.
Det skjer kanskje ikke i dag, men før eller siden blir mamma tatt.
Og når det skjer, tar familielivet vårt slutt.
Før den tid vil jeg føle at jeg eksisterte.
Jeg vil sette preg på verden.
- Ved å tilintetgjøre noe? - Ved å redde noe.
Og jeg har ikke tid til å vente på at andre skal ta grep.
Jeg beundrer besluttsomheten, men jeg skulle gjerne vært den foruten.
Noen er på vei hit.
- De er blå... - Og grønne.
Slik ser du det.
- Eric, Abby. - Hei.
Hva gjør dere?
Eric har noe å fortelle deg
på denne hellige dåpsdagen til Lisa.
Eric?
I dag skal moren min døpes.
Det blir en solrik dag med rundt 35 grader.
Så sjenert han er. Jeg skal hjelpe ham i gang.
Han ville si at han setter enorm pris på alt du har gjort for Lisa,
og at han er glad for at du er en del av familien.
- Ikke sant? - Jo.
Du får fortsette.
- Hun har i grunnen sagt det meste. - Takk, Eric. Så snilt av deg.
Jeg elsker moren din, og du er ganske herlig også.
Vel...
Jeg skulle hente litt solkrem.
Vent! Ville det vært sært om jeg kalte deg mor?
Det er definitivt sært og ikke nødvendig, men takk likevel.
Hva var det?
Lyden kommer fra skapet.
Dans skap?
Hva for noe? Det er ikke mulig.
JESUS ELSKER DEG
Så mye politifolk det er her.
Det ordner seg, kjære. Ifølge Abby fant Anne mobilen.
Vi vet ikke om hun har hørt på Garys melding.
Går alt på tverke, bør vi ha et panikkord.
- Panikkord? - Ja, noe en av oss sier
hvis det er trøbbel i gjære.
Et ord vi ikke vanligvis bruker, som... kveite.
- Kveite? - Det må ikke være kveite.
Jeg stemmer nei. Det går så fint, så.
Vi, eller helst du, må slappe av.
- Se hvor avslappede alle er. - Ingen av dem er mordere.
Det frigjør mye mental båndbredde.
Eller kanskje de er religiøse, som Anne.
Hun stresser aldri.
Det kunne vært bra for oss å bli med i en menighet.
Ja. Det ville vært fint med litt struktur i helgene.
Men nå må vi bli ferdige her og unngå Bill Ramirez.
- Ja. Hvem er han, tror du? - Hallo. Bill Ramirez.
Bill Ramirez!
- Kjære! - Jeg ser ham.
Oppførselen tyder på at dere er de eneste her som ikke er i politiet.
Det har du rett i. Vi er ekteparet Hammond.
Dette er min Joel ektemann.
- "Joel, ektemann", mente hun. - Ektemann Joel. Sånn.
Og dette er kona mi, Joel. Jøss. Sheila. Kona mi, Sheila.
Og vi jobber ikke i politiet. Vi er "eiendomssmuglere".
Dere kjente Dan, gjorde dere ikke?
Visst gjorde vi det. Han bodde i nabohuset.
Bodde han ikke her?
- Vårt nabohus. - Nabohuset.
- Hvor han bodde. - Altså her.
- Ikke der. - Hvor vi er.
- Men ikke nå. - Nei, nå er vi jo her.
Hallo. Hei.
Jeg setter fra meg denne. Det var hyggelig å treffe deg.
Ja visst.
Herregud, det tok oss ti minutter å forklare hva "nabohuset" betyr.
- Vanligvis er det jeg som babler. - Jeg ble nervøs.
Han er drapsetterforsker, vi er drapsentusiaster.
- Vi trenger ikke å flytte. - Hva?
Anne hørte Garys melding. Hun sa hele saken gikk opp i røyk.
Hun avlyser møtet med Bill Ramirez.
- Herregud. - Vi klarte det.
Vi, men mest deg, er noen jævla genier.
Utrolig. Dere fant på noe som fungerte.
Tusen ganger til, så må jeg endre oppfatningen min.
Herlig at du nesten respekterer oss. Jeg henter drikke. Vil du ha noe?
Jeg vil bare sole meg i den jævla glansen.
GUD VELSIGNE
- Hei sann, folkens. - Hei.
Hei, Sheila. Så flott du er.
Nydelige armbånd. Herren skjenket meg for tykke håndledd til å gå med slike.
Hva er det du sier? Håndleddene dine er da smekre.
Da Anne var liten, sa faren at hun hadde en manns håndledd.
- Det svekket selvtilliten. - Menn bruker spesifikke ukvemsord.
Alt ved deg er vakkert på alle måter, Anne.
Det gjelder også dere. Dere er fantastiske, sterke og kjærlige kvinner,
og jeg er så takknemlig for at vi er venner for livet.
- Så søtt. - Hallo, mine damer. Hvordan har dere det?
Supert nå. Det var ganske kjipt tidligere.
Er det sant? Så fælt. Hva som enn hendte, var det leit å høre.
Anne fant Dans gamle mobil.
Det var en melding på den fra Gary. Han lever.
- Du sier ikke det! - Nei!
Og Dan er i Mexico. Sikkert for å operere penisen. Han var skeiv på flere måter.
Talemeldingen fikk Annes teori til å implodere.
Ka-bang!
Fordi det er en implosjon.
Det var synd, Anne. Men det viktigste er at du prøvde.
Og nå kan du slutte med det.
Nå vet jeg at Dan hadde urent mel i posen.
Vi får se hva labteknikeren finner. Meldinger, slettet talepost, e-poster...
- Hold an. - Ja, hold an.
Sa du slettet talepost?
Slettet talepost er jo borte,
så hvorfor snakker vi om den? Adjø. Punktum finale.
De færreste vet det, men teleselskap lagrer slettet talepost i noen dager
i tilfelle en kunde eller politiet vil ha tak i den.
- Det visste jeg ikke. - Samme her.
Ikke jeg heller.
Tok legningen din deg på senga, eller er det noe du har følt på lenge?
Hvem bryr seg? Hva er det med deg og savnede personer?
- Skulle tro du var besatt. - Kallet mitt er å løse forbrytelser.
Jeg tjener Gud ved å la misdedere bøte.
Kveite. Jeg har lyst på kveite.
Jeg går for å se om det serveres kveite.
Av og til blir han sugen på hvit fisk. Folk trekker på skuldrene av det.
Du utviser ikke normal oppførsel.
Den slettede taleposten avslører alt. At jeg drepte Dan, at du spiste Gary...
- Vi må finne ut hvordan vi kan slette dem. - Det kan vi ikke.
Det må være noe å gjøre.
Noen som kan hjelpe.
Det er ikke mer å gjøre. De finner den, og vi havner i fengsel.
Vi må komme oss bort!
Nei. Dette er hjemmet vårt.
Elskling, det er over.
Gå hjem og pakk. Jeg drar til lagerenheten og henter nok mat til turen.
Vi drar om en time.
- Og Gary? - Jeg tar ham med.
Og vil han fremdeles dø, gjør vi det på vei ut av byen.
Jeg forteller søstera mi at vi slipper av Abby hos henne.
Det ordner seg, elskling.
Når vi slår oss til ro, henter vi henne.
Da kan vi gjenforene familien.
Jeg vet det.
Ikke fortell om søstera di før vi er på vei.
Enig. Abby vil ha sitt å si om den saken.
Om hvilken sak?
Herregud.
Hva er på ferde?
- Mobilplanen gjorde vondt verre. - Å nei.
- Vi drar herfra. - Drar? Når?
Om en time.
- Herregud. - Hør, Eric.
Vi holder kontakten. Dette er bare en pause.
- Jeg blir med dere. - Det vet du at du ikke kan.
Jeg må gå.
Ja vel.
- Burde vi kysse? - Gjør vi det, får jeg aldri se deg igjen.
Ja.
Vi gjør det likevel.
Vel, da har vi gjort det.
Ja, det gjorde vi.
Hva er det?
Jeg skal sprenge traileren i kveld.
- Det er min hyllest til deg. - Så kult. Takk.
"Det er da ikke nødvendig, Eric", mener du vel.
- Nei, det er supert. - Jeg skal gjøre det, Abby.
Gary ligger i en bowlingbag, så endelig fikk vi brukt den.
Abby henter campingutstyret.
- Hvordan går det her? - Bra. Tingene dine ligger i bagen.
Pakket du bare undertøy? Ingen sko eller bukser?
Hva? Jeg har panikk. Den primitive delen av hjernen tar avgjørelsene.
Det blir kanskje ikke tid til å diskutere dette siden.
Blir vi tatt...
Det er jeg som er ansvarlig, skatt. Så...
Det må bli meg. Forstår du det?
Finner de ut hva du er, havner du ikke i et fengsel.
Vær så snill. Lov meg at jeg får ta på meg skylda om det skjer.
Det lover jeg.
Bra. Altså, sokker.
- Tre par eller alle sammen? - Tante Kathy ringte.
Hun sa at rommet står klart til meg.
- Ja. Vi skulle fortelle det. - Det skjer ikke.
Vi vet ikke hvor vi skal eller om vi stopper.
Dere, vi er en familie.
Forlater dere jævler meg, finner jeg dere og disker opp med så mye dritt
at den gangen jeg ikke fikk gå på konsert virker som et barneselskap.
Jeg sa hun ville ha sitt å si om saken.
Greit. Gå og pakk.
Jeg har hatt sekken klar siden du drepte Gary.
Og dere tar med altfor mye.
Gå i banken og ta ut så mye penger som mulig
før de sperrer kontiene.
Hva tenkte vi på? Vi trenger henne.
Jeg er enig med Abby. Vi har med for mye.
- Takk. - Ja.
Hvorfor tar vi med smørbrødgrillen?
- Den er jo ny. - Hei sann.
Skal dere på reise?
Nei da. Vi skal donere en del saker til Goodwill.
- Vi ble så inspirert av Lisas dåp. - Den var flott. Jeg så ikke dere etterpå.
- Vi hastet hjem for å gi bort ting. - Ja. Det henger sammen.
Vi har alt på plass.
Jeg ville takke deg for det du sa om å være venner for alltid.
Jeg var nedfor da saken gikk i vasken, og du minnet meg på hva som betyr noe.
Så bra. Jeg mente det virkelig.
Jeg er takknemlig for at Gud førte deg til meg.
Jeg også, Anne.
Her, ta disse. Til de smekre håndleddene dine.
Jøss. Tusen takk, Sheila.
Siden dere likevel skal gi alt bort, kan jeg få gitaren?
- Gitaren? - Jeg har alltid villet lære å spille.
- Ja visst. - Flott, takk.
Er disse herreklær? Broren min ville likt dem.
Han har hatt det tungt i det siste.
- Ja visst. - Så bra. Takk.
Det er labteknikeren. Hei, Steve. Hva fant du på mobilen?
Er du sikker?
Takk.
- Da er det slutt. - Jeg kaster opp.
De fant ingenting. Sa du at du må kaste opp?
Det kan vente.
Dan brukte en billigtelefon med kontantkort,
så de sparer ikke på slettet talepost.
Er det sant?
Dan er en glup forbryter som kjøpte den billigste mobilen han fant.
Jeg elsker ham.
Som jeg elsker Hitler eller Stalin.
De var også babyer en gang.
Jaha. Jeg tar gjerne smørbrødgrillen også.
Lisa kunne trenge en ny.
Dytter du klærne under armen min? Jeg har ikke flere hender.
Takk. Greit, da sees vi.
- Skal vi bli? - Ja. Vi er trygge.
Hun tok tingene mine.
- Godt at hun ikke bowler. - Apropos det:
Jeg vil gjerne ut og strekke på...
...ansiktet.
Skal bli, kompis. Vi drar tilbake til lagerenheten.
Vi dynker halsen din i whisky og ser om du blir full.
Faktisk, Joel, vil jeg at dere skal drepe meg i kveld.
- Abby. - Vi drar ikke.
- Er det sant? - Ja. Dere får smørbrødgrillen vår.
Ja vel.
Da kan jeg fullføre planen selv. Du trenger ikke.
Det er best at jeg blir med.
Jeg mistet deg én gang. Det må ikke skje igjen.
Greit. Vi drar når mørket faller på.
Ja, det er jeg sikker på.
Er det nok C-4?
Mot en propantank? Himmelen vil lyse opp herfra til Fresno.
Flott! Vi tar med mer.
- Vil du snakke om kysset? - Jeg tror ikke det.
Kult. Det trenger vi ikke.
Da jeg møtte Gary West, ble jeg ikke begeistret.
Følelsen var gjensidig, min venn.
Men nå ser jeg opp til ham, selv om han bare er 25 centimeter høy.
I helvete...
Jeg glemmer aldri da vi trodde Sheila hadde drept Carl.
Da satt jeg i lagerenheten med Gary.
Jeg var ganske opprørt, helt til han delte fortellingen
om gangen han møtte Paul Shaffer og en bitte liten katt ved bilvasken.
Tullingen Gary trodde at den var en kvinnehanske.
Beina lignet pelskledde fingre.
Hvorfor skulle han kjæle med en hanske?
Jeg trodde at han var lei seg fordi han mistet den andre.
- Det gir ingen mening. - Typisk Gary. Så morsom.
Vi kan holde på hele natta. Det har vi nesten.
Nettopp, ja.
Gary, du har vært en jeg kunne snakke med,
en som lytter, og som har egne meninger,
spesielt om baseball.
- Jævla Padres. - Hvem heier på dem?
- Jeg er fra San Diego! - Jeg henter deg etterpå.
Nei, nå gjør vi det. Kom igjen, raskt og enkelt.
Da vi kjøpte den, trodde vi den måtte brukes på meg. Fin, hva?
Vi tenkte du ville like å bli skutt gjennom en silkepute.
Dere er toppen.
Ja, dere rev ut innvollene og begravet meg levende,
men siden den gang...
...har dere trådd til. Jeg vil savne dere begge.
Farvel, Gary.
- Farvel, kompis. - Farvel, Gary.
Jeg greier det ikke.
Vil du ikke drepe halvparten av Padres' fanskare?
Orker du?
Én, to...
Du har rett. Det er for vanskelig. Det føles galt.
Noen er på vei hitover! Gjem det forbanna hodet!
- Jeg har et navn. - Faen!
Skal dere begrave noen,
bør dere slå av mobilene så de ikke kan spores.
Hva for noe?
Det er helsprøtt.
Jeg aner ikke hva du prater om. Ikke litt engang.
Jeg visste at jeg hadde hørt lyden før.
Vi klarte det, kompis. Vi er rike.
Det var Garys talemelding.
Dere var der da han spilte den inn. Alle bitene faller på plass.
Joel blir stresset når han ser meg, dere er besatt av etterforskningen
og i dag pakket dere sakene for å dra.
Dere drepte Dan.
Hvorfor skulle dere ellers prøve å overbevise meg om at han var i live?
Dere er drapsmenn.
Nei.
Ikke begge to.
- Bare... - Jeg.
- Hva gjør du? - Føres jeg bort, får Abby bo hos deg.
Da kan hun leve et normalt liv. Uten deg får hun aldri den sjansen.
Men du lovte. Det skulle være meg.
Joel.
Det skulle alltid være meg.
Nei.
Vi drar, Anne.
Har du gitaren med deg, tar jeg den også.
Du får aldri gitaren tilbake.
Og ikke drar dere noe sted heller.
Hold opp. Legg fra dere pistolene!
Damevåpenet ditt duger kun på kort hold, Joel.
- Da går jeg nærmere. - Jeg skyter deg.
- Du skyter meg ikke. - Det gjør jeg.
Jeg kjenner henne ikke så godt.
- Du skyter meg ikke. - Jeg gjør det.
- Du skyter... - Herregud! Ny plan!
Ja vel, du skjøt meg. Du er opplært til det. Jeg er ikke sint.
Hvordan... Hva...
Jeg forteller sannheten, Anne. Deretter håper jeg at du lar oss dra.
- Det kan jeg ikke. - Jeg døde og ble vekket til live igjen.
Nå jakter jeg på mennesker for å overleve.
Men bare onde.
Det ligner på det du gjør, men vi er frivillige.
- Det er umulig. - Du skjøt henne nettopp.
- Skyt igjen, om du vil. - Ja, du kan faktisk skyte...
Anne nøler ikke med å skyte folk.
Så... du har stått opp fra de døde?
Og du utfører Guds verk ved å redde verden fra misdedere?
Er det så?
- Vi sier ikke at det ikke er slik. - Det er umulig.
- Det er et knep. - Knep?
Hvordan forklarer du dette?
Se!
Hei. Jeg heter Gary West.
- Hun kan skjenke evig liv! - Evig!
Herre! Hjelp meg.
Er det sant? Har du valgt Sheila til å utføre ditt verk?
Tvilsomt, men det ser slik ut.
Hjelp meg med å forstå, Herre. Gi meg et tegn hvis dette er ditt verk.
Ære være Gud.
Du er hans instrument.
Nå føler jeg meg litt ubekvem.
Du ville jo fordype deg i religion.
Ja, men jeg ville ikke starte en.
Hvordan kan jeg tjene deg?
Vel, dette er jo jævla sært.
Tekst: Marianne Heggernes