EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Bed du din finger af? Hvad skulle det nytte?
- Det var et uheld. - Hvordan kan man gøre det ved et uheld?
Fordi jeg skulle styre mig over for Carl, som jeg i øvrigt ikke dræbte.
Ingen ros for det. Godt. Jeg bed negle, og med et sagde det knas.
Du stress-spiser dig selv. Var der nogen, der så dig?
Nej. Jeg løb ud på toilettet. Da jeg kom tilbage, var investoren gået.
Det er et rent bid.
- Kan den sættes på igen? - Det ved jeg ikke. Det kan godt være.
Elastikker, forlængerledning... poseclips? Nej.
Billy Joel-cd, Blockbuster-kort, en stressbold. Kan du huske dem?
"Ingen stress, det er bedst." Jamen jeg er ellers pissestresset.
- Er det din tå? - Jeg ville ikke smide den ud.
Den bør ikke ligge i rodeskuffen. Den bør ligge...
Den kan vel godt blive liggende.
Det gode var, at Carl klokkede i det, og at investoren vil høre min idé,
så du og jeg skal præsentere den for ham i morgen.
Du kan ikke være sammen med Carl. Du bider stykker af dig selv.
Carl er der ikke. Han blev så ydmyget,
at han hævdede, han skulle spille golf med en præsident.
Han kunne selv høre, at han overdrev.
Carl er der ikke, men det kræver flere møder.
Inden projektet er på plads, er du kun en mund på en stol.
- Du godeste. - En mund, jeg stolt ville kalde min kone.
Jeg opgiver ikke projektet. Jeg vil ikke holde op med at leve, fordi jeg er udød.
- Lort! - Lort!
Så du, hvor den røg hen?
- Du godeste. - Har du fundet den?
Abbys sut.
- Du godeste. Hendes "mi-mi". - Jeg ved det. Det går så hurtigt.
Lort.
Jeg fik din sms om muslingerne. Jeg undersøger, hvor Japopo's får dem fra.
Tidspunktet er ikke velvalgt.
Jeg kunne ikke finde leverandøren, men i morgen tager vi på Japopo's
som et skaldyrsfirma ejet af far og søn. Vi er kompagnoner, venner og i familie.
- Min kone har mistet sin finger. - I en krabbefælde? God baggrundshistorie.
Jeg fandt den!
Og vi har fået myrer.
Kom nu bare indenfor.
- Tror du, vi kan fikse den? - Min tå kunne ikke sættes på igen.
Din tå rådnede. Den var død-død. Fingeren blev bidt af, så den er levende død.
- Den kan måske blive normal igen. - Og hvis den ikke gør det?
Sig, det var en ulykke. Joel og jeg har drøftet en krabbefælde, ikke "far"?
Vi spiller ikke skaldyrsleverandører. Ejeren tror, jeg laver en dokumentar.
Forstå mig ret. Det er en god historie, men jeg har for meget at se til.
Klart. Jeg forstår det. Det gør skam ikke noget.
Godt. Prøv den nu.
Jeg kan miste kropsdele og sætte dem på igen.
- Jeg er ligesom en snemand. - Vores liv bliver bare bedre og bedre.
Jeg ville være forsigtig med den i et par dage. Måneder? Sekunder? Jeg ved det ikke.
Sørg for at holde den tør. Eller fugtig? Skete det som en reaktion på din chef?
Ja. Han var en nedladende nar igen.
Send Abby derover med en bakke. Så ordner hun ham.
- Hvad mener du? - Ja.
- Det med bakken. - Hvad med bakken?
- Tænk, at Abby slog en dreng med en bakke. - Der sker så meget. Hører det aldrig op?
- Vi har mange bolde i luften. - Hvordan holder jonglører det hele i gang?
De bruger kædesave, knive. Jeg har set en jonglør jonglere med en mindre jonglør.
- Hvorfor er det farligt? - Det var mod den mindre jonglørs vilje.
- Var det en del af nummeret? - Jeg så ikke begyndelsen.
Pointen er, at det er svært at jonglere. Især med noget, der ikke vil være der.
Hvad er planen?
Vi har oplysningerne, men hun ved det ikke, så vi er et skridt foran hende.
Lad os gå ind og spørge til skolen og lade hende bringe bakkehistorien på banen.
- Snedigt. - Ja.
Jeg kan høre jer.
- Lort. - Pis.
- Abby, er du derinde? - Din mor og jeg vil gerne tale med dig.
Helt ærligt. Kom ind.
- Hej. - Hej.
Jeg vil helt spontant gerne dele noget med jer. Jeg slog nogen med en bakke.
Nå... Så ved vi det, men vi ved ikke hvorfor.
Han var en nar over for sin eks på nettet.
Folk kan være tåbelige, men medmindre de har en kniv, må man ikke angribe dem.
- Mor, du dræber og æder mennesker. - Fordi jeg er nødt til det.
Jeg var også nødt til at slå ham.
Din mor er syg. Sammenligningen er stødende.
- Ikke? - Jo.
Jeg er bare bange for, at du bliver udvist.
Det gør jeg ikke. Novak kunne ikke få nogen til at tale.
Ingen løse ender. Det har jeg lært af jeres fejl.
Ja, vi er ikke gode til at myrde. Det betragter jeg som et positivt træk.
Det værste er, at det lader til, at du slet ikke føler anger.
- Det gør jeg ikke. - Slet ikke?
- Skal jeg lyve og sige, at jeg angrer? - Selvfølgelig ikke... Vel?
Hvad sker der med hende? Opfostrer vi et uhyre?
Jeg ved det ikke. Hun har set så meget skørt.
Jeg burde ikke have flået serberen for øjnene af hende.
Jeg kunne have gjort det anderledes.
Jeg dræbte hendes vens stedfar. Det kommer ikke med i min tale til hendes bryllup.
- Åh, nej. Min finger væsker igen. - Du godeste.
Hvad nu hvis vi ikke kan holde alle de bolde i luften?
- Det er vi nødt til. - Det er overvældende.
Abby, standse en muslingepest, det er sært på arbejdet...
Sherifnaboen undersøger mordet på den tidligere sherifnabo.
- Gid du kunne spise kylling. - Godt.
Det vigtigste er at få Abby på rette spor.
I morgen tager vi hen til drengen, hun slog, og får hende til at undskylde.
Som jongløren Francisco Garibaldi sagde:
"Har man frygt i hjertet og knive i luften,
fokuserer den kloge jonglør på et enkelt blad."
- Hvad sker der med dig og jonglører? - Jeg så en sej dokumentar om en jonglør.
- Du burde se den. - Nej.
- Den havde en god drejning. - Fortæl mig om den.
Han havde fire koner og 18 børn, og ingen af dem kendte til hinanden.
Han jonglerede med både bolde og familier.
Det er skørt. Jeg ville gerne have set den.
Du kan stadig se den.
Nej. Nu har du spoleret det for mig.
Tænk, at I får mig til det her. Undskylder du over for dine ofre?
Hold op med at sammenligne os.
Hvis du en dag får børn og en virus og dræber folk, vil du beundre os.
Så ringer du og siger: "Mor, det er så hårdt." Så siger jeg: "Ja."
Vi ved, at vi ikke har fokuseret nok på vores forældreroller.
Men det gør vi nu, og hvis man gør nogen fortræd...
- Ved at dræbe dem? - Nej. Man tager ansvar for sine handling.
- Ved at melde sig til politiet? - Nej. Man siger undskyld.
- Til de efterladte? - Din tur.
Sig undskyld. Ellers beholder vi din iPad.
Er afpresning og at bede mig om at lyve at være gode forældre?
Du indrømmer altså, at vi opfører os som forældre.
Fint. Lad os få det her overstået.
- Imponerende hus udefra. - Vi kan måske give dem vores kort.
Hej. Vi hedder... Joel og Sheila Hammond. Jeg er ikke vant til at bruge vores navne.
- Ja. Sært. - Og du kender Abby.
Jeg har set hende.
Hun kom her for at sige undskyld, ikke, Abby?
- Netop. - Du har vist ikke rigtig lyst til det.
- Nej. - I orden. Kom indenfor.
- Smukt hus. - Vi bør vide det, for vi sælger huse.
Fine huse. Ligesom det her.
Du godeste.
Hej. Jeg er halvdelen af et skaldyrsfirma, der ejes af far og søn. Jeg er sønnen.
Godt. Min far kunne ikke komme, men han er ikke en fraværende far.
Vi spiller tennis, laver krydsogtværs. Til tider sidder vi og nyder stilheden.
- Hvad vil du? - Vi vil være din skaldyrsleverandør.
Vi kan begynde med en prøveperiode med muslinger. Hvor køber du muslinger?
- Vi serverer meget få muslinger. - I har den forkerte leverandør.
- Hvad hed din muslingefyr? - Siger du muslinger igen?
Sagde jeg det? Du sagde det sidst.
Jeg ved ikke, hvad der sker her, men du bør gå.
Min far og jeg respekterer, at du beholder... Hvem var din muslingefyr?
- Forsvind. - Helt i orden.
Tør jeg?
Den pølse lugter skønt.
- Det var den sidste. - Godt så.
Nå, det, Abby kom for at sige, var...
Christian, jeg beklager virkelig...
...at noget gik så galt i dine tidlige forhold til kvinder, at du blev en nar.
Jeg kan undvære en iPad. Telefoner er store nok.
Hvis mine forhold er så langt ude, hvorfor dyrkede jeg så sex som 13-årig? Bom.
Der er megen bagage at pakke ud.
Lad os droppe fornærmelserne og de seksuelle afsløringer
og tale om det væsentlige på en civiliseret måde.
Ding dong. Vi er hjemme.
Rend mig.
- I to. - Chris? Christa?
Er Christian jeres søn? Nu kan jeg se, hvor det kommer fra.
Hvad laver I her?
Vores datter slog jeres søn med en bakke og kom for at sige undskyld.
- Slog hun vores søn med en bakke? - Kun i ansigtet.
Jeg hedder Abby. De to her kan sælge jeres hus.
Du godeste. Du godeste. Klarer du den? Gjorde hun dig fortræd?
- Nej. - Vidste du det ikke?
Mor, dr. Fineman fraråder, at du trykker mig i ansigtet uden min tilladelse.
- Far! - Det sagde han faktisk.
Vi startede vist en sund familiedebat. Vi smutter.
- Hvorfor ringede skolen ikke? - Der var ingen beviser.
Men vi krævede, at vores datter skulle sige undskyld, og det har hun gjort.
Nu er der beviser, ikke?
Jeg er ikke med. Farvel.
I indrømmede lige, at hun overfaldt vores søn.
Vi taler med Novak og får hende udvist.
Det her er dejligt.
I kom her og fortalte os noget, vi aldrig havde fundet ud af.
Nu spænder vi det på og knepper jer med det.
Sådan, mor!
Hun får ikke taget sin eksamen. Det er ironisk, når det er jer, der er dumme.
Skal jeg sparke min fod så langt op i din perfekte, lille røv,
at du ikke finder den, før du skider den ud julemorgen?
Sådan, mor.
Vi er her for at få Abby på rette spor. Vi bør ikke røre nogen på upassende vis.
Har du et sikkerhedsord? Jeg vil ignorere det, når jeg gør dig til min so.
Vær glad for, at jeg vil være et godt eksempel.
Ellers ville jeg vende vrangen ud på dig.
Lad os lige tage den med ro. Vi er alle mæglere her.
Vi er ejendomsmæglere. Vi ved ikke, hvad mæglere er.
Ved du hvad, Chris? Rend mig.
Hør her. Vi fortæller ikke Novak om det, Abby gjorde, og får hende udvist,
hvis I giver os huset, I stjal med hunden.
- I får aldrig det hus. - Vi stjal det ikke. Vi vandt det.
Din far kørte engang galt, fordi han var fuld.
I har til kl. 17.00 til at beslutte jer. Det er vores sidste tilbud.
Det er en vending, ejendomsmæglere bruger, så I kender den ikke.
Christian, vidste du, at din mor engang solgte mig en rohypnol?
Nu ved vi, hvorfor alle her har børn, der er langt ude. Skal vi gå?
Jeg hader dem. De er onde. Og et hus med regntøj i gangen i Santa Clarita.
- Det regner to gange om året. - De må ikke vinde.
Grace Tinsler blev udvist og fik 200.000 følgere på YouTube
for at hviske ingredienser.
- Du bliver ikke udvist. Hvad laver hun? - Hun hvisker ingredienser ind i et kamera.
Det er ikke seksuelt. Det dækker forældrenes huslån.
Hvis det gør det, er det seksuelt. Lad os give dem huset.
Nej. Selvom vi giver dem det, de vil have, kan de bare afpresse os igen.
De vil bede om alle vores huse, og så ejer de os.
Ligesom Dan. Han ville have os til at dræbe for ham,
men han talte aldrig om vores kroppe på den måde.
Ja, de hører til i en større by.
Godt. Vi skal tale med Novak, før de gør det.
- Så kan Abby beklage og vise anger. - Jeg fortryder det ikke.
Vis lidt anger. Så undgår du at blive udvist.
Det gør folk i retssager for at få en mildere straf. Mordere gør det hele tiden.
Vi bør ikke bare dukke op hos ham.
Sidste gang smadrede vi hans hjem og overfaldt hans bedstemor.
- Har du en bedre idé? - Ja.
Nå, "bedre"? Nej.
KONTOR
- Hov! Hvad fanden laver du? - Dette er ikke toilettet.
Novak har bare at komme. Vi har det investormøde om en time.
Investormødet lyder vigtigt, og der er 60 grader herinde.
Så lad os smutte og få noget mad. En pølse måske?
Det er gået over. Jeg har lyst til slik.
Nej. Vi venter på ham, så du kan sige undskyld for det, du gjorde.
- Jeg fortryder intet. - Men det skal du sige.
- Fordi Chris og Christa ikke må vinde. - Nej, fordi vi ikke ved, om vi klarer den.
Beklager. Du siger, at du vil være en del af vores verden. Det er vores verden.
- Det har været hårdt på det seneste. - Der sker noget nyt hver dag.
- Jeg bed min finger af i går. - Hvad?
- Det går nok. Jeg er ligesom en snemand. - Hvad?
For et år siden havde fingeren været et stort nummer, og nu er det en bagatel.
Nu har du slået en fyr med en bakke, så vi føler, at vi svigter som forældre.
Hvad mener du med, at vi måske ikke klarer den?
Din mor og jeg vil gøre alt for familien, men lige nu har vi brug for din hjælp.
Han er kommet hjem.
Rektor Novak.
Du godeste. Det er dem alle tre.
Vi vil bare tale med dig.
Kom nu, kom nu, kom nu.
Hvad? Hvad vil I?
For det første håber jeg, du er uskadt.
For det andet... Tak, fordi du ikke meldte mig, da jeg ødelagde ting i dit hjem.
Min bedstemor tillod mig ikke at gøre det. Det er hendes hus, så hun bestemmer.
Det gælder tilmed sorbetsmagen, jeg skal nyde.
Tak, men vi er her, fordi Abby har noget at fortælle dig, ikke, Abby?
- Jeg slog Christian med en bakke. - Jeg vidste det.
Jeg beklager, at jeg skabte problemer for alle.
Jeg håndterede ikke situationen pænt, men...
...da jeg så Christian ydmyge Janie ved at lægge hendes sms'er ud,
slog det klik. Jeg var nødt til at gøre noget. Jeg var nødt til at hjælpe hende.
Det er noget vås. Der var 200 andre mennesker i kantinen,
og ingen af dem gjorde det, du gjorde.
Nej, og jeg tager ansvaret for mine handlinger.
Tak. Det var rigtigt og passende at træde frem.
- Nu bliver du udvist. - Hvad?
- Vent lidt. - Du misforstår det.
- Vores datter... - Hun er en ballademager og bliver udvist.
Nu vil jeg gå ind og spise to kugler sorbet,
fordi min bedstemor forhåbentlig dumper sin køreprøve.
Vent.
- Vent! - Lad mig være!
Beklager, hold. Jeg svigtede jer.
- Du svigtede os ikke, skat. - Nej. Du klarede dig flot.
Hvad taler I om? Jeg blev udvist.
Der var 200 børn i den kantine,
og du var den eneste, der gjorde noget for at hjælpe den pige.
- Det var ikke klogt, men du gjorde noget. - Det er sandt.
Vi opfostrer måske ikke et uhyre. Vi opfostrer måske en superhelt.
Vent lidt. Troede I, at jeg var et uhyre?
- Lort! - Mand!
- Hvor er din finger? - Jeg havde den i bilen.
Den faldt vist af i haven.
Nu vil jeg gætte på, at Novak klemte den af med døren.
- Vi bør gå. - Jeg vil have min finger.
Ja, men det bliver akavet. Vi har allerede sagt farvel.
- Ja. Jeg vil have min finger. - Jeg ved det. Forbistret.
Vent lidt.
Jeg har en ide.
- Min finger! - Du huggede min kones finger af!
Der er ingen tid til at tænke!
- Beklager! - Du godeste. Smerten er ubærlig!
- Til hospitalet. - Sagsøg mig ikke!
Så må du ikke udvise Abby.
Ja. Ellers hører du fra Martin L. Taylors advokatkontor.
- Godt. Lad os sige tre dages suspendering? - Det kan vi godt leve med.
- Jeg henter noget is. - Vi tager den her.
Min sorbet. Min ske.
Rend mig, Chris og Christa. Abby bliver suspenderet.
Familien Hammond styrer.
Abby, får sin iPad tilbage.
Eric, programmerer sit foto ind i min telefon. Det hader alle.
- Hej, min ven. - Jeg klokkede i det.
Jeg ville finde Japopo's muslingeleverandør, men blev knaldet.
Nu er jeg låst inde.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg ville hjælpe. Jeg elsker at hjælpe.
Jeg kommer. Sig, jeg ikke skal spille far i et skaldyrsfirma ejet af far og søn.
Du godeste. Jeg er nødt til at hjælpe Eric.
- Vi har vores investormøde. - Og mors finger røg af. Det er vigtigt.
Godt. Fint. Vi har mange knive i luften.
Som kloge jonglører "skal vi fokusere på et enkelt blad".
Far sad for længe i den varme bil.
Nej, han så noget i tv, som han nu bygger sit liv på.
Hjælp mor med at sætte fingeren på. Det er ikke så svært.
Klamt. Fint.
Jeg hjælper Eric. Carl kommer ikke til mødet.
Nej, så jeg stress-spiser ikke mig selv.
- Jeg tager mig af mødet alene. - Skønt! Familien Hammond ordner det hele.
Familien Hammond får det til at se let ud.
Familien Hammond står for længe på gaden med en afhugget finger.
Ja. Vi bør gå.
Hej, Mark.
Tak for Yelp-anmeldelsen. Jeg fik nye kunder. Hvordan går det med dokumentaren?
Min kone har købt en kjole til interviewet.
Jeg har mistet investorerne.
Så medmindre du kender nogen, der har to millioner dollar...
Jeg kender faktisk en fyr.
Jeg har også et skaldyrsfirma med min søn, og min dreng er åbenbart...
Er det din dreng på mit kontor?
Hvad foregår der her? I er ikke skaldyrsleverandører.
Nej. Det er vi ikke.
Sig, at du laver en dokumentar, min kone skal være med i.
- For helvede. - Undskyld, Mark. Det er indviklet.
Men jeg lover, at jeg aldrig lyver for dig igen, hvis du lukker min søn ud.
Han kan gå, når det passer ham. Han låste sig selv inde.
Eric. Åbn døren.
- Hvad laver du? - Han råbte. Jeg gik i panik.
Jeg låste mig inde, og han blev vred.
Jeg er en kryster, Joel. Dette er manden bag masken.
Du gjorde ejeren vred. Nu hjælper han mig ikke.
Beklager, menneskehed. Eric blev bange, så alle skal æde hinanden.
Det behøver de måske ikke. Jeg fandt det her i arkivskabet.
Japopo's har en fast skaldyrsleverandør, men den dag, Sheila blev syg,
købte de deres muslinger fra dette sted.
"Rubys muslinger".
Det er her, muslingerne, der forvandlede Sheila, kom fra. Du fandt det, Eric.
- Ville du have et kram? - Nej. Vi behøver ikke kramme.
Netop. Vi er mænd af havet.
Nogle gange går vi bare ved siden af hinanden i tavshed.
Carl! Jeg troede ikke, at du kom.
Jeg skiftede mening. Jeg vil sørge for, at du ikke klokker i det.
Godt. Jeg kommer om et øjeblik. Jeg skal lige have læbestift på.
Du ser fin ud.
Ja. Godt.
Carl, du holder lidt tæt på. Kan du...
Skynd dig, og tal ikke for meget. Du lyder som en kloge Åge.
Nej. Hvor er den stressbold?
Godt.
Jeg kan klare det her.
- Skat! Hvad sker der? - Jeg skal mødes med investoren.
Klokken er 4.00. Det var for 12 timer siden. Hvor har du været henne?
Det ved jeg ikke. Det sidste, jeg kan huske, er, at Carl kom kørende,
så jeg hev fat i stressbolden og trykkede på den...
Lort.
Carl?
Tekster af: Martin Speich