Anterior în "How to Get Away With Murder"...
Ştiai că tatăl lui Nate este la închisoare de 33 ani?
Ai mai mulţi reclamanţi decât ai nevoie.
Vreau să fie figura cazului meu.
Se bagă.
Parchetul îl investighează pe Dr. Roa pentru crimă.
Am decis ca bebeluşul
să rămână în grija maternală a bunicului.
Wes a introdus o adresă în hărţi în ziua în care a murit.
Am scos imaginile de pe cameră.
Dominick? Tati?
Mami.
Ai înscenat sinuciderea fetei tale?
Şi-a drogat propria fiică.
De ce s-o omori? O molestai?
Următorul!
- Cheeseburger şi cartofi prăjiţi. - Altceva?
Mi-l poţi da la "plastic"?
Imediat.
Isaac, sunt Annalise! Deschide!
Isaac?!
Îmi pare rău. Ştiu că nu e adevărat.
How to Get Away With Murder Sezonul 4, Ep. 12. Întreabă-l despre Stella
Puteai fi mai ciudat?
Nu strică niciodată.
N-am reuşit decât să aflu CNP-ul lui Sandrine.
E perfect. Poftim. Ţine asta.
Ca să vorbim fără ca Denver sau Jorge să tragă cu urechea.
Pune asta în portul de date din maşină.
Va face zgomot dacă cineva se joacă cu frânele tale.
Ce, fără armă?
De parcă n-ai una sub saltea.
Şi Laurel? Mă anunţi când îi spui?
Nu-i spun.
Până află de tine şi de peştera ta.
Să aflăm care e combinaţia mamei, şi pe urmă îi spunem.
Adică atunci când vei afla.
Nu-i spune nimic lui Annalise.
Cum zici tu, Frank.
- Hei. - Bună ziua, prietena mea!
Bună. Ce faci aici?
Am crezut că eşti cu mama ta.
Am urcat-o în avion spre Mexic
până se aprobă programul de vizite.
Ştiu ce te va înveseli până atunci. Croissante făcute în casă.
Am trecut prin multe în ultima vreme, mai ales tu,
aşa că m-am gândit de ce să nu te bucuri şi tu o dată?
Stau cât e nevoie.
La treabă. Procesul colectiv începe săptămâna viitoare.
Că tot vorbim de lup.
Bună. Suntem aici cu toţii.
- M-ai băgat la închisoare? - Da, eşti programată
să-l vezi pe bătrânul Lahey toată săptămâna.
Şi ciorna pentru deschidere?
La asta lucrăm acum.
Am o întrebare, că tot veni vorba.
Ne plăteşti cumva pentru asta?
- Michaela. - Pe cât de mult mi-aş dori
aş reforma întreg sistemul juridic de una singură,
am nevoie de ajutor, oricine e dispus.
Suntem dispuşi şi recunoscători
pentru ocazia de a face parte din ceva epic.
Bună, Annalise. Sunt Laurel.
Ceva noutăţi despre programul de vizite?
Mă gândeam că dacă renunţăm la investigaţia lui Isaac...
De ce nu m-ai sunat înapoi aseară?
Am fost la iubita mea.
Avocaţii lui Jorge au fabricat probele alea.
Toţi cei din sală au auzit asta.
Şi atunci de ce mă investighează parchetul?
Păi, ancheta n-are valoare dacă nu te acuză.
Şi dacă mă acuză? Înţelegi ce ar însemna asta pentru Jacqueline?
Nu va afla.
- Nu ştii asta! - Ba ştiu!
Uite. Dacă Parchetul se apropie
cât de puţin de tine, de Jacqueline, sau de altcineva,
voi afla.
O ai pe Bonnie să lucreze la asta?
Poţi avea încredere în ea.
Voi două aţi încercat să vă distrugeţi reciproc!
Dar am depăşit momentul, Isaac.
Mai ales acum, când ai nevoie de noi.
- Doar Dumnezeu ştie că-ţi suntem datoare. - Ok. Ascultă.
Eu sunt motivul pentru care eşti în situaţia asta. Lasă-mă s-o rezolv.
Nu e vorba de asta, ok? Lasă-mă să spun ce am de spus.
- Ce e? E Stella? - Nu.
Nu pot rezolva nimic dacă mă minţi.
Te-am minţit despre unde am fost aseară.
Nu e despre Stella. N-a fost niciodată despre Stella.
Nu am o iubită. Doar că...
Am fost aici.
Eram drogat.
Heroină?
K-pex. E un opioid.
Dacă vrei să pleci acum de aici, voi înţelege, bine?
De ce ai făcut-o?
A fost o greşeală.
O greşeală care s-a simţit bine?
Hei, uită-te la mine! Uite cât de mult mă urăsc aici!
Am fost sobru 23 ani până aseară,
şi am renunţat degeaba la tot.
Nu mă mai duc acolo.
Bine, Isaac, pentru că dacă te mai duci, poţi ajunge la închisoare.
Trebuie să mă port cât se poate de bine acum, nu?
Nu, trebuie să te duci la o întâlnire. AA, NA, orice ai nevoie.
Mi-am pierdut terapeutul. Viaţa mea e plină de stres acum.
Merg cu tine, dacă vrei.
Nu trebuie să faci asta.
Dar vreau.
În sfârşit. Ăsta a fost singurul lucru
care m-a ajutat să scap de plângăcioşii consumatori de cocaină
Serios? Pentru că pe mine m-a dus înapoi în anii '80.
N-am consumat niciodată cocaină.
Ştii, nici măcar la Drept
când practic ţi-o puneau pe tavă.
Era cocaină gratis, şi n-ai încercat?
Descoperisem deja vodca în studenţie,
aşa că era suficient.
Şi tu? Când ai început?
Eu am început după studenţie...
M-am mutat la New York,
gândindu-mă că vroiam să intru într-o formaţie sau să devin scriitor.
Cât să nu ajung doctor că sor'mea.
Ştii cum e.
Încerci orice îţi pică în mână.
Aşa că am încercat lucruri.
Toate.
Dar...
heroina...
A fost bună.
10 ani mai târziu...
ca şi pe drumuri, nu vorbeam cu familia mea.
Într-o seară, stăteam la coadă la un butic,
şi era o fată în faţa mea
care vroia să schimbe o pungă de chipsuri,
care era deschisă când a cumpărat-o.
Puştiul, casierul a spus că trebuie să vorbească cu patronul,
şi eu eram destul de enervat acum... ştii?
Şi... fata asta dă să se întoarcă, cred că să-şi ceară scuze.
Şi avea un zâmbet pe faţă...
care m-a topit.
Şi m-a lovit direct,
şi am ştiut că vreau altceva.
Jacqueline. Da.
Bine, acum o vroiam şi pe ea în viaţa mea.
Dar...
m-a ajutat.
M-a curăţat.
M-am întors la şcoală.
Am avut-o pe Stella. Da.
A fost bine o bună bucată de vreme, ştii...
- Cafea proaspătă? - Da.
Sirop.
Am auzit că Denver te-a desemnat la cazul Isaac Roa.
Eşti geloasă?
Doar pentru că ai şansa să mergi împotriva lui Annalise dacă îl acuzi.
Încă mai ai ceva cu ea.
Dacă ai ştii prin ce-am trecut, ai înţelege.
Păi, spune-mi mai multe.
Îmi faci cinste. De vreo 5 ori. Şi îţi spun tot.
Ideea este că dacă vrei ajutor
m-aş putea uita peste dosar,
să te ajut cu strategia lui Annalise.
Nu l-am acuzat încă pe tip.
Atunci te voi ajuta să-ţi dai seama cum să-l acuzi.
Ţi-e frică să nu-ţi fur cazul. Înţeleg.
Uite. Bine.
Mă predau.
Poftim.
Dacă reuşeşti să-ţi dai seama cum să-l acuzi pe om,
îţi fac cinste cu băutura aia.
Băuturile alea.
Annalise ştie să spună povestea. Aşa câştigă.
Aşa că să ne folosim de povestea lui Nate Senior
ca schelet pentru deschiderea ei.
Ăsta e un proces civic. Nu există juraţi.
Judecătorului nu-i va păsa de o poveste tristă.
Avem o figură pentru acest caz pentru un motiv.
Bine. Tu scrie versiunea ta. Eu o voi scrie pe a mea.
Sau servim cu toţii fursecuri cu scorţişoară...
şi ne calmăm.
- Iubesc noua ta versiune! - Două, te rog.
Uite. Mă ocup de mai mult timp de acest caz decât tine.
Facem cum spun eu. Povestea tristă.
- E la fel de şef în pat? - Dacă am noroc.
Tu ai noroc mereu.
De ce mă sună Frank?
- Alo? - O-man, am nevoie de acel
- mare şi minunat creier al tău. - Pentru ce?
Încerc să folosesc programul SS7
să piratez jurnalul de apeluri al cuiva.
Asta e pentru piratarea telefoanelor internaţionale.
- Ştiu asta. - Al cui telefon îl piratează?
Dominick, evident, şi asta înseamnă că el şi Bonnie
încă nu ştiu de ce a lăsat Wes mesajul vocal.
Spune-i Michaelei să stea în banca ei.
- Frank, eu sunt. - Dă-i telefonul înapoi lui Oliver.
Are dreptate Michaela? Piratezi telefonul lui Dominick?
- Nu. - Frank, dacă faci orice
să-l enervezi acum pe tata,
va face într-un fel să mă împiedice să-mi văd fiul.
Aşa că încetează, bine?
Bine.
Ai degetele încrucişate?
Te-am auzit. Am să mă opresc.
Mulţumesc.
Te-ai descurcat foarte bine în timpul pregătirii,
şi am decis să te chem primul martor la proces.
Spui asta de parcă eşti surprinsă.
Sunt impresionată.
Asta înseamnă că trebuie să revizuim încă o dată mărturia ta.
Nu. Nu. M-am săturat de mine.
Da, dar cu cât spui mai mult povestea ta,
cu atât îţi va fi mai uşor la bară.
Şi asta înseamnă mai mult timp afară din cuşcă.
Nu e o afacere rea, nu?
"Nathaniel Lahey Senior avea doar 26 ani
când i-a fost răpită viaţa de către sistemul juridic.
Înainte de asta, era un om normal
care încerca să asigure un acoperiş deasupra familiei."
După mine un bărbat are o singură sarcină.
Să ducă de mâncare la copii.
Nu. Am făcut ce trebuia să fac, am luat ce aveam nevoie.
- Ai furat ce aveai nevoie. - Dacă îţi vezi copiii cum mor de foame.
Să te văd eu că nu furi bonuri de masă, bani,
orice îţi pică în mână.
N-am furat nimic ce nu era pentru familia mea.
"Închisorile private avide după profit din ţara asta
au făcut o marfă din oameni.
Oameni afro-americani, mai exact,
sunt încarceraţi de 5 ori mai mult decât albii."
În 1982,
ţi-ai încălcat eliberarea condiţionată la 3 săptămâni după eliberare.
Poţi explica instanţei?
Am găsit acasă o factură,
care mă taxa cu mii de dolari cheltuieli de judecată.
Cum se aşteptau să plătesc dacă nu mă puteam angaja?
Eram un condamnat.
Ar trebui să-l citezi pe Jay-Z.
A scris un editorial în New York Times despre sistemul de eliberări.
Judecătorul nu ştie cine e Jay-Z.
Nu, nu e despre Jay-Z.
E vorba despre faptul că cea mai mică
abatere la eliberarea condiţionată te poate trimite înapoi la închisoare
pentru o sentinţă mai mare decât fapta iniţială.
Nu mi-a fost permisă cumpărarea unui bilet de transport
sau să fiu lângă alcool.
Îmi lipseşte starea de asediu?
Adăugă o secţiune
despre distrugerea sistematică a familiilor...
despre cum copiii sunt despărţiţi de părinţii lor
şi cum cel mai probabil vor ajunge chiar ei infractori.
Nu vorbesc despre copilul meu.
De fiecare dată când m-am întors la închisoare, eram o ţintă.
Toată lumea vroia să-l testeze pe boxer.
Mă provocau până nu mai aveam de ales.
Omoram sau eram omorât.
N-ar trebui să vorbim şi despre crimă?
Pe cine a omorât?
N-am vrut să-i fac rău. A venit la mine în curte,
şi vorbea că vrea şi el să vadă
din ce e făcut un boxer.
A lovit primul.
Jur.
Pe urmă...
Pe urmă ceva s-a declanşat în mine...
am clipit, şi eram grămadă pe el,
loveam cât puteam de tare.
Am simţit cum îi cedează ţeasta sub pumnii mei.
Spun că a fost nevoie de 5 gardieni...
să mă dea jos de pe el.
Îţi aminteşti cât ai fost la izolare
înainte de asta?
O lună?
Nu.
Un an.
"Da, a fost un act de violenţă extremă,
dar a fost violenţă refulată
din 12 luni brutale şi inumane
pe care D-l Lahey le-a petrecut la izolare."
- Calmează-te, Atticus. - "Clientul meu nu s-a născut criminal..."
"dar s-a născut într-un sistem care l-a transformat într-un criminal."
Deci... ce crezi? E bine, nu?
- Nu sună ca mine. - Asta i-am spus şi eu.
Mulţumesc pentru munca depusă, dar nu voi folosi asta.
Eşec.
Acesta e procesul colectiv
dintre Lahey vs. Statul Pennsylvania.
Astăzi vom începe cu pledoariile de deschidere.
Mărturiile martorilor şi introducerea probelor
o vom face mâine.
D-ră Keating, vă rog să începeţi.
Mulţumesc, D-le Judecător Salinas.
Astăzi, am onoarea să reprezint procesul colectiv
care are ca scop
corectarea celor mai atroce inechităţi
care ne otrăvesc ţara.
Îmi cer scuze, Onorată Instanţă.
Procurorul General m-a trimis aici ca să vă notific pe Dvs şi pe D-ra Keating
că nu va începe niciun proces astăzi aici.
- Poftim? - Explică, D-nă Avocat.
Azi dimineaţă, Procurorul General
a primit o adresă din partea Completului de 7 Judecători
de la Curtea Supremă din Pennsylvania.
Retrag cazul din Instanţă
pentru a fi judecat de către ei.
Dumnezeule.
- De ce "Dumnezeule"? Ce se întâmplă? - Ne piratează cazul.
Onorată Instanţă, Guvernatorul şi Procurorul General
au solicitat nişte favoruri
să se asigure că nu am ocazia să-mi prezint argumentele.
Nu este adevărat, D-le Judecător. Cum spune şi adresa,
Curtea Supremă a cerut ambelor părţi
să trimită înscrisuri pentru proces.
Tot cazul se bazează pe însuşi faptul că reclamanţii
n-au ajuns niciodată în Instanţă,
şi acum se întâmplă iar.
Puteţi spune asta în prezentarea către judecători, D-ră Keating.
O document scris nu poate comunica
gravitatea nedreptăţii de aici.
Sunt de acord cu Dvs, dar ştim cu toţii
despre Completul de 7 din Harrisburg
decide peste orice decizie iau eu.
Această decizie mi-a fost luată din mâini, D-ră Keating.
Curtea se suspendă.
Stai. Am crezut că toată ideea era să ajungem la Curtea Supremă, nu?
Doar că nu mai ajung. Vor să trimit nişte înscrisuri.
În acest fel, e mult mai uşor pentru ei să se spele pe mâini.
Şi tu vei accepta faptul că au spus "nu"?
Nici nu ştiam că e posibil aşa ceva la tine.
Mai taci.
- Ar trebui să răspunzi. Trebuie să plec. - Annalise.
- Ne daţi nota? - Te rog. Nu pleca aşa.
Am o scrisoare întreagă de scris.
Stella.
Stella a murit fix acum 3 ani.
Asta e singurul motiv pentru care sună.
Păi, e fosta ta soţie. Normal că te sună.
N-am mai vorbit de când ne-am certat din cauza ta.
Ar trebui s-o suni înapoi.
Nu. Sunt prea nervos...
Nu, nu trebuie să fi nervos. Nu într-o zi ca asta.
În cele mai multe zile nici nu-i simt lipsa lui Sam. Şi vorbesc serios.
Dar când văd un accident de maşină sau un bebeluş...
e singurul cu care aş vrea să vorbesc.
Deci, cine plăteşte de data asta?
- E rândul meu. - Eu.
Ai plătit ultima dată.
Ai găsit ceva incriminator despre doctor?
Nu încă. Bine, Stella avea un istoric depresiv.
Antidepresive. Tocmai s-a lăsat de şcoală.
Mai e şi mesajul sinucigaş trimis mamei sale.
Ce zici că a aşteptat 15 minute până a sunat la 911?
Spun că am nevoie de mai mult timp.
Bine, e-n ordine.
Dar măcar să ieşim la băuta aia.
E un telefon personal. Te superi?
Deci m-am chinuit degeaba?
Nu. Tot ce i-ai spus lui Annalise, va pune pe hârtie.
Completul de 7 va citi
şi, sperăm noi, vor decide în favoarea noastră.
- Crezi că sunt slab, nu? - Ce?
Uite unde trăiesc, frate.
Ştiu cum să primesc veştile proaste.
Nu sunt veşti proaste. Tocmai au schimbat regulile.
Fără proces, nu există martori.
Ce fel de proces are 7 judecători, şi niciun juriu?
- Te-ai răzgândit, asta e tot. - Nu, nu, nu.
Ce fel de monstru zdrobeşte ţeasta cuiva?
Îţi voi arăta întâmpinarea dacă nu mă crezi.
Sub nicio formă nu vei pune unul ca mine la bară.
Nu trebuie să mă uit la nicio hârtie ca să ştiu că sunt păcălit
Te minte, nu-i aşa?
Da, se teme să nu dau prost pentru cazul ei.
Înţeleg.
Există oameni în care nu poţi avea încredere, mai ales aici,
dar eu nu sunt unul din ei.
Sunt lângă tine.
Gardian!
Vreau înapoi acasă.
Eşti sigur? Mai ai câteva minute.
Nu, am terminat.
Definitiv.
Oamenii de culoare reprezintă 60%
din cei care trăiesc sub limita sărăciei.
Dar cei mai mulţi judecători care vor citi întâmpinarea sunt albi!
Va trebui să compensăm prejudecata. Annalise va fi de acord cu mine!
Cred că Annalise va fi de acord şi cu faptul
că aduc cea mai multă bucurie.
Acum o săptămână, nici nu-ţi păsa de caz.
Acum o săptămână, nu ştiam că acest caz
avea potenţialul să ajungă la Curtea Supremă!
E deja la Curtea Supremă!
Curtea Supremă a Statelor Unite!
Chiar crezi că este posibil?
Serios? Pentru că n-ar mai trebui să pierd timpul gătind.
Da, acum înţeleg. Interesul tău brusc în acest caz
e doar ca să-ţi vezi numele pe copertă.
- Trebuie să fie un nume acolo. - Da, al meu.
Crezi că Dershowitz pune numele secretarei sale pe dosare?
Nu sunt secretara lui Annalise!
- Ok, frumuşelule care ai renunţat la şcoală. - Ce problemă ai cu mine?
- Are dreptate. - Nu, nu are.
Uite cât de înverşunat eşti, Connor.
Zici că eşti în limbă după Constituţie.
Ăsta e comportament de tocilar.
De ce nu te înscrii la loc?
Dumnezeule. Am... Judecătorul mi-a dat mesaj,
că-mi pot vedea copilul la spital, mâine.
Bebeluş, bebeluş, bebeluş!
Ce bine!
Dumnezeule. Trebuie să-i iau bilet lui mama.
Da! Bebeluş!
Am intrat în telefonul lui mami.
Nu ţi-a luat decât o săptămână.
Nu fi rea. L-a sunat pe Jorge în fiecare zi din săptămâna asta.
Lucrează împreună.
Trebuie să-i spui lui Laurel.
Nu până îşi vede copilul.
Îi va vedea pe amândoi la spital, Frank.
Merită să ştie.
Ai fost rău, nu-i aşa?
Depinde. Are vreo importanţă?
Ai venit să mărturiseşti
că n-ai putut renunţa la mesaj
şi că ai aflat cine ştie ce veşti nebune
cum că Wes era un agent FBI cub acoperire...
- Nu sunt aici pentru mesaj. - Atunci ce este?
Te-am lovit. De asta a venit mai devreme copilul.
- Nu. - Mi-a spus Michaela,
aşa că nu trebuie să mă protejezi.
Şi nu te supăra pe ea. Trebuia să ştiu.
- Nu te acuz. - Ar trebui.
Nu. Toată nebunia asta...
Dominick, tata, copilul născut prematur...
eu am provocat astea toate.
Cotul meu a provocat asta,
şi acum vreau să fiu aici cât de mult pot.
Deci... pot merge şi eu la vizită?
Păi, mă văd cu mama.
Tatăl tău va fi şi el acolo, nu?
Mă descurc cu el.
N-ar trebui să-ţi faci griji despre el.
Lasă asta pe mine, şi tu ocupă-te doar de copil.
Te rog. Vreau să fac şi eu ceva bun pentru tine.
Altfel, vina asta de catolic o să mă omoare.
Am analizat câţiva ani de petiţii depuse
la Curtea Supremă de Justiţie. Plecând de la aceste statistici,
credem că ar trebui să-ţi începi pledoaria
subliniind încălcările Celui de-al 14-lea Amendament.
Şi dacă nu eşti de acord, ţi-am trimis pe e-mail
un plan alternativ plecând de la Cel de-al 6-lea Amendament.
Nu mi-ai spus că ai făcut asta.
Linişte. Sunt bune amândouă.
Bine, dacă ar fi să alegi, care e mai bună?
Am ajutat la ambele versiuni, A.K.
E despre Isaac.
Veşti bune sau rele?
Bune, cred.
Sunt vânătăi care dovedesc că Isaac i-a făcut resuscitare Stellei,
care pot justifica în acest fel
cele 15 minute înainte să sune la 911.
Asta, combinată cu istoricul ei,
face destul de uşor să-l conving pe Miller
să închidă investigaţia.
Depinde doar dacă vrea şi Denver.
Ce este?
Drogul luat de ea.
K-pex.
K-pex. E un opioid.
Ce este?
Avocaţii lui Jorge au spus adevărul.
Ce?
Tu i-ai dat acele droguri lui Stella?
Stella stătea iar cu noi.
Tocmai renunţase la Amherst.
Le aveam în casă.
Am zis că pregătesc cina
şi să văd un film cu Stella.
Stella? Eşti aici? Stella?
Am crezut că le-am ascuns bine.
Dar probabil şi-a dat seama că se întâmplă ceva cu mine.
Mi-ai spus că ai fost sobru 23 ani.
Am minţit.
Stella?
Stella!
Luase aproape fiecare pastilă de acolo.
Vroia să se omoare? Nu ştiu.
Tot ce ştiu...
este că toată viaţa ei a crescut
ştiind cât m-am luptat...
Nu, nu, nu, nu.
Cum drogurile aproape mă omorâseră...
până în punctul în care toată viaţa mea era despre a fi sobru.
Stella.
Ştiam că singurul lucru mai rău decât s-o pierd pe Stella
era să afle Jacqueline...
că era vina mea.
Aşa că ai scris mesajul.
Mama ei crede şi acum că alea au fost ultimele ei cuvinte.
- Te poţi retrage. - Nu.
Ai destule pe cap acum.
Şi-a pierdut singurul copil, Bonnie. Se învinovăţeşte pentru asta.
Te-a minţit.
Câte sesiuni ai făcut cu el?
Te-a ajutat. Şi acum vrei să pleci?
Va trebui să-l convingi pe Denver să închidă ancheta.
Nu mă pot apropia nicicum de Denver.
Atunci convinge-l pe procuror.
Mă ocup.
Mulţumesc.
"Cum tratăm o persoană
în cele mai întunecate momente din viaţă,
este punctul de referinţă al umanităţii."
Mamă.
Voi două vorbiţi despre mine?
Poţi pleca acum. Te sunăm când terminăm.
- Mamă. - E o zi specială, Laurel.
Îl vreau aici pe Frank. Unde e tata?
- Nu e aici. - De ce nu?
L-am sunat toată săptămâna
şi l-am implorat să spună judecătorului
să te lase să vezi singură copilul.
L-a sunat pe Jorge săptămâna asta zi de zi. Lucrează împreună.
"Când un deţinut e smuls din casa sa şi aruncat într-o cuşcă,
nu suferă doar deţinutul.
Întreaga sa familie devine instituţionalizată."
Bună, micuţule.
Bună.
Sunt mama ta.
Bună.
Dumnezeule. Te iubesc.
Te iubesc.
Te iubesc mult de tot. Mult de tot.
"Actualul sistem afectează disproporţional
vieţile celor săraci, celor de culoare,
celor cu probleme mentale..."
Asta e bunica ta. Vrei s-o cunoşti?
Bună, micuţule.
"Este un sistem evident nedrept
cu implicaţii profunde constituţionale."
Christopher.
Ce?
Numele lui Wes era Christophe.
Aşa că vreau să se numească Christopher.
Este perfect.
"Nicăieri în precedentele Curţii Supreme
nu este sancţionată discriminarea rasială sau de clasă."
D-ră Castillo? Va trebui să încheiem.
Încă... încă puţin.
Îmi cer scuze. Judecătorul a stabilit limite stricte de timp.
Sunteţi amabilă?
Pe aici.
- Bună. - Ceva veşti?
Mă ţin aici de mai bine de o oră.
Nu te-ar fi chemat în Harrisburg
dacă nu se gândeau serios la caz.
Sau au vrut să-mi râdă în faţă înainte să-l respingă.
Termină. Vei reuşi.
Ce este?
Am citit raportul tău despre cazul Roa.
Sunt de acord cu tine. Nu avem destul să-l acuzăm.
Dar aş fi un idiot să cred ce ai scris.
Ştii, probabil aş fi lăsat
acel dosar să zacă pe biroul meu,
dar pe urmă ai intrat aici zâmbind,
şi asta a fost ciudat din foarte multe motive.
Dar, serios acum, m-a făcut să realizez
că tu încă lucrezi pentru Keating.
Şi nimic din ce ai scris
nu explică de ce o fată fără istoric de consumator de droguri
moare brusc din cauza opioidelor
de care era dependent tatăl ei.
Aşa că m-am dus la Denver, şi i-am spus
să-l acuze pe Dr. Roa de omor prin imprudenţă.
Poate şi de omor din culpă.
Acum ieşi din biroul meu.
Îmi cer scuze pentru aşteptare, D-ră Keating.
Nicio problemă. Mă aşteaptă Comisia?
Pe aici.
- Ce naiba? - Linişte.
Ce este asta?
Cercetarea recuperată de pe computerul lui Simon Drake.
Sunt acolo dovezi care leagă Antares
de finanţarea campaniei tale. Am distrus-o,
împreună cu celelalte probe care te incriminează.
Crezi că sunt o ameninţare. Ei bine, aşa şi trebuie.
Dar dacă mă vrei moartă, plecată,
fără frâne la maşină, sau cu casa în flăcări...
asta şi fiecare altă discuţie pe care am avut-o
de când am început să lucrez aici vor ajunge în presă.
Mergi la cacealma.
Îţi asumi un risc foarte mare dacă vrei să testezi această teorie,
aşa că uite ce vom face.
Renunţă la investigaţia asupra lui Isaac Roa.
Niciun arest, nicio acuzaţie.
Jorge Castillo a obţinut ce-a vrut, custodia acelui copil.
Aşa că termină cu această vânătoare de vrăjitoare sau termini cu alegerile din închisoare.
Nate.
S-a terminat.
Am pierdut.
- Îmi pare atât de rău. - Termină.
Ai încercat.
Ai făcut mai mult decât mulţi oameni.
Annalise?
Parchetul renunţă la acuzaţii.
Eşti sigură?
Ce...
Mulţumesc.
Nu. Mulţumeşte-i lui Bonnie.
Mulţumesc lui Bonnie. Mulţumesc şi ţie.
Mulţumesc.
Ce este?
Eşti drogat.
- Eşti un mincinos. - Uite. Sunt distrus.
- Toţi suntem distruşi. - Problema asta de aici
a repus pe tapet totul despre Stella.
Termină cu inventatul scuzelor! Sunt greşelile noastre!
Cât am vrut să vorbesc cu tine.
Nu cu mine ar trebui să vorbeşti. Vorbeşte cu Jacqueline!
Isaac, nu suntem potriviţi unul pentru celălalt.
Sigur că nu suntem potriviţi unul pentru celălalt!
Chiar crezi că aş fi în situaţia asta dacă nu erai tu?
Ce? Dai vina pe mine?
Dau vina pe mine pentru lucrurile nespuse aici.
Dau vina pe mine că nu ţi-am spus NU.
Pentru că de asta ai nevoie în viaţă...
de cineva a te înfrunte şi să-ţi spună, "Hei, ajunge."
Să-mi spună mie NU?
Ascultă-mă.
Mi-am pierdut libertatea.
Soţul. Copilul.
Toată lumea mi-a spus NU! Până şi Dumnezeu mi-a spus NU!
Am venit la tine pentru că am vrut să mă vindec.
Vezi, iar începi.
În continuare, ţipi la mine de parcă eşti vreo victimă.
Vorbeşte narcisismul din tine.
Mi-am dat seama de asta după prima sesiune.
Aş putea să-ţi arăt notiţele.
Şi cumva, m-am îndoit de instinctele mele.
Am văzut toate semnele de avertizare. Trebuia să ştiu.
Dar sunt aici. Atras în viaţa ta!
Uită-te la mine.
Vrei să ştii de cât timp sunt atât de distrus?
Pentru că nu-am simţit atât de prost de când a murit Stella.
Şi sunt aici... sunt mult mai rău acum
decât atunci când eram dependent de heroină.
Dar de data asta, sunt mai rău, pentru că de data asta
chiar am ceva de pierdut aici
şi nici măcar nu-mi pasă!
- Şi asta e din cauza ta. - Nu eu te-am distrus.
Ai fost aşa cu mult dinainte să ne cunoaştem, poate toată viaţa ai fost aşa.
Şi dacă e ceva ce m-ai învăţat,
e că nu pot obliga pe nimeni să fie ce nu vrea să fie!
Aşa că, dă-i înainte, alege drogurile, fă ce vrei!
Dar asta e ultima dată când te mai ajut.
Să mă ajuţi?! Tu doar mă răneşti!
Ok. Ştii ce? Ai dreptate. O lungim degeaba.
Ce faci? Lasă telefonul.
Jacqueline, sunt Annalise Keating.
Jur pe Dumnezeu, lasă telefonul!
Bine. Sunt cu Isaac.
A recidivat, şi are nevoie de tine.
Întreabă-l despre Stella.
- Ai nevoie de ajutor. - Şi tu.
Dar nu de la tine!
Parcă ţi-am spus să nu te întorci aici.
Am vrut să te anunţ că am pierdut cazul.
Iar minţi?
- Nu te-am minţit niciodată. - Deci am pierdut procesul
despre care ai spus din capul locului că nu se va întâmpla?
Şi eu ce să cred?
Nu mă cunoşti deloc.
Nu sunt un mincinos.
Aşa că ascultă-mă.
Noi am pierdut cazul.
Dar nu mă pierzi şi pe mine.
Pentru că indiferent cât de mult te chinui să mă alungi,
voi continua să mă întorc aici, să te văd.
Aşadar nu mă urăşti?
Acum suntem ok.
- Ştiu ce ne trebuie. - Să nu spui fursecuri.
- Pizza. - Ok, da.
- Şi aripioare de pui. - Şi cartofi prăjiţi.
Unde te duci?
Ne-am spetit pe brânci săptămâni la rând degeaba.
Am pierdut, Michaela, iar acum trebuie să ne lingem rănile.
Asta înseamnă să renunţi.
Poate voi faceţi asta, dar eu nu renunţ.
Are dreptate.
Dar vreau pizza.
Nu, mă gândeam la renunţare.
Dacă iau cursuri de vară,
pot recupera să ajung în anul 3 cu voi.
Bine, voi fi la limită să jonglez
cu şcoala şi cu planurile de nuntă,
dar de ce nu?
Stai. Tocmai ai...?
Ce spui? Te mai măriţi cu mine, Ollie?
Tu eşti cel care a anunlat.
Păi, am repus-o pe tapet.
Despre asta vorbesc aici! Bucurie, dragule!
Nuntă! Nuntă!
Nuntă! Nuntă! Nuntă! Nuntă!
Nuntă! Nuntă!
Bună. Unde eşti?
Fac ceva pentru tata. Ce e?
Vreau să te muţi înapoi.
Zău? Atât de speriată eşti?
Denver e ofticat. Doar spune da.
Sigur.
Vin imediat.
Când?
Bună.
Ce înseamnă asta?
Ţi-am cercetat telefonul, extrasele, totul,
dar nu mă prind.
Aşa că am decis să vin aici să te întreb direct.
De unde îl cunoşti pe Christophe?
Ce?
Mi-am dat seama cum să rezolvăm procesul colectiv.
S-a terminat, Michaela.
Nu şi dacă faci Apel la Curtea Supremă a SUA!
Niciodată Curtea Supremă a SUA nu va lua acest caz!
Trebuie doar să ceri ajutor.
Exact cum mi-ai spus şi mine, nimeni nu valorează nimic singur.
Uite cazul tău de la Curtea Supremă, de exemplu.
Judecă 2% din cazurile trimise.
De asta trebuie să cunoşti oameni.
Oameni cu putere, cu influenţă, care rezolvă probleme!
Ştiu cine e această persoană!
E în spatele fiecărei uşi închise din oraş.
Conduce campanii, a lucrat sub 2 Preşedinţi.
Dacă eşti senator sau congressman şi ai intrat în probleme,
te ia de mână şi te duce în siguranţă.
A fost indiscutabil cea mai puternică persoană din ţară,
{an8} Cum să supravieţuieşti unui scandal
şi totuşi, şocant, e de acord să vină să vorbească cu noi.
Aşa că, fără alte introduceri,
vă prezint cel mai nou lector invitat...
Olivia Pope.
corvin.predoiu (Subtitrări-noi.ro Team)