_
Detta har hänt...
Jag tror att han gillar dig.
Vilket rymdskepp!
Vi kallar oss "The Legion".
Det här är ditt syfte. Att kämpa mot ondskan.
Jag har försökt få dig att bli mer mänsklig, men glöm det.
Var kall. Var en utomjording.
Jag är sanningen och domen. Jag kommer att härska.
Det är du.
- Kan jag hjälpa dig? - Nu pratar du med mig.
- Supergirl pratar med mig. - Kom in.
Jag är Brainiac-5. Hälften dator, hälften organisk livsform.
Med, inte för att skryta, ett intellekt på nivå 12.
Jag heter Querl Dox, men legionärerna kallar mig bara Brainy.
- Har Mon-El skickat hit dig? - Ja.
För att kontrollera dina neurologiska funktioner.
Din hjärna är i otroligt gott skick för nån som tynar bort i koma.
Ursäkta. Sa du "koma"?
- Du har legat i koma i två dagar. - Jag är i min lägenhet.
Du menar den fysiska manifestationen av platsen-
- där ditt undermedvetna känner sig mest tillfreds?
Om jag ligger i koma, hur kan du vara här?
Mon-El väckte mig för att kommunicera med dig-
-å hans och dina landsmäns vägnar.
3000-tals teknologi.
- Den håller dig vid liv. - Vid liv...
Reign besegrade dig. Minns du det?
Nej, det här är galet.
Reign är fortfarande där ute. Folk dör. Jag måste vakna.
Jag tror inte att du lyssnar.
Va?!
- Kan vi lugna oss lite? - Den går inte att öppna!
De goda nyheterna är att hennes hjärna är aktiv och alert.
De dåliga är att hon är väldigt arg.
Hon älskar säkert att vara fast i ett tanke-fängelse.
Talar du med henne nu?
Kronan ansluter till min inre kärna.
Den översätter hennes hjärnvågor och skickar tillbaka signalen.
Tankarna har en enorm läkeförmåga, så hon behöver bara vila.
- Visste du att det skulle hända? - Nej, men hon överlever.
- När vaknar hon? - Vi vet inte.
Reign är fortfarande där ute. Jag ogillar våra odds utan Supergirl.
Reign har varit tyst. Kan hon vara skadad?
Låt oss hoppas det. Hon slår snart till igen.
Jäklar.
Jag som trodde att jag skulle ha sönder nåt.
Det är Clara.
- Redan? - Filmen börjar om en halvtimme.
Du gör middag i kväll. Det är din tur.
- Några särskilda kostrestriktioner? - Jag är allergisk mot äcklig mat.
Spara dig till middagen och ät inte för mycket.
Mamma... Jag älskar dig.
Du har gjort bra ifrån dig.
Du besegrade House of Els dotter med lätthet.
Du har satt din prägel på staden, men det återstår mycket.
- Vad vill ni att jag ska göra? - Världen måste renas.
Inte bara från syndare utan från de som inhyser dem.
Det är dags att leverera uppvaknandet.
De onda är verksamma i dagsljuset. Utan skam.
De rättfärdiga har ögonen på marken.
Tvinga tillbaka deras blick mot ljuset.
Visa dem vad äkta rättvisa innebär.
Det har gått två dagar sen Supergirl angreps-
- och vi har fortfarande inte hört ett ord om hennes tillstånd.
- Hon dyker upp. - Jag hoppas det.
Kara är den enda som kan hitta henne. Är hon här?
Kara? Hon... Nej.
Det är hon inte.
När Kara kommer ska vi kanske prata lite om vad som hände.
Ja. Ja, det borde vi göra. Ja.
Det är bara det att vi är Karas bästa vänner.
Ni har varit ihop så hon borde få veta att vi kysste varann.
Jag kommer ifrån en familj som ljuger och vi vet hur det går.
- Varför är du här? - Jag har ett budskap.
- Vi är inte dina budbärare. - Jo, det är ni.
Du där. Vänd kameran mot mig.
Den här mannen var en tjuv. Fördömd av sina egna handlingar.
Ni har låtit synden slå rot och växa som ogräs.
Det värsta är att ni har tittat bort.
Apati är den största synden.
Från och med nu kommer det att bestraffas.
Det blir ingen mer nåd. Det blir bara rättvisa.
Jag ska hjälpa er.
Hon förklarar krig mot brottsligheten.
Inte bara mot brottslingar, mot hela rättssystemet.
- Vi måste stoppa henne. - Utan Supergirl...
Vi har en legion av superhjältar här.
Jag har er att tacka för mitt liv.
Jag hoppas att ni vet att jag gör vad som helst för er.
- Men det här är inte vår kamp. - Vi måste kunna hjälpa dem.
Om vi dör nu är framtiden i fara.
- Vad menar du? - Vi är på ett uppdrag.
Vår inblandning här kan äventyra det.
Jag kan berätta vad vi vet. Vi vet att Supergirl lever.
Vi vet att Reign kommer att ge sig iväg.
- Är det allt? - Vi vet inte mycket alls.
År 2455 upplevde jorden ett tredje gradens utrotningsfenomen.
Mänskligheten klarade sig, men jorden drabbades av svår förödelse.
Det var inte bara förlusten av liv. Det var...
- Dess historia, kultur, konst. - Allt intressant.
Mon-El lärde oss allt om Aristoteles, Shakespeare och Bon Jovi.
Men det finns luckor. Vi känner till resultatet, men inte hur det händer.
Vi vet att Supergirl lever.
Vi vet att Reign ger sig av till slut-
-men först kan hon döda tusentals.
- Vad gör vi nu? - Operation Sundown.
Vår hemliga plan var att sänka Superman om han vände sig emot oss.
Röda sol-granater, ljudbomber, kryptonitpilar.
Allt för att sänka en skurkaktig kryptonier.
Vi har ingen kryptonit. Clark gjorde sig av med allt.
Clark gjorde det av skäl som Kara godkände.
Det var före Reign. Vi har kryptonit från Covilles sond.
Förbered allt ni kan, men först är det nån jag måste prata med.
Ögat? Vad har hänt?
Jag spred sanningen till mina medfångar. De föredrog lögner.
Vill du sprida lite sanning till mig? Jag meddelar Supergirl.
Du är väl hennes största fan?
Hon sa att du kände till "Reign of Beast".
Vad kan hjälpa oss besegra henne?
Besegra henne? Hon har redan vunnit.
Nej. Supergirl lever.
Hon skulle resa sig, hitta sin tro och leverera den.
Men Supergirl avvisade tron och misslyckades med testet.
Supergirl kommer att besegra henne.
Du måste hjälpa oss att stoppa henne.
Supergirl förlorade så att Reign kan förbereda oss för vad som ska komma.
Underskatta aldrig Supergirl.
Skicka ut ett pressmeddelande om att CatCo inte längre är belägrat-
- och uppmana folk att hålla sig lugna.
Gatorna är öde. Alla gömmer sig. Hela staden är i skräck.
Det finns folk som jobbar på att rätta till det. Oroa dig inte.
- Jag vet varför du var så konstig. - Nej, det gör du inte.
Du behöver inte förklara. Vi är vuxna. Vi passar bara inte ihop.
Nej, nej, nej. Det har jag inte sagt.
Det var Kara.
Är du konstig för att ni har varit ihop?
- Nej, inte alls. Hon... - Vadå?
Hon är sjuk. Hon har influensa. Det är en väldigt svår influensa.
Du vet hur folk blir när de är sjuka.
Jag är hennes bästa vän. Jag borde gå dit.
- Du är en god vän, men... - Vadå?
Soppa. Sjuka människor älskar soppa.
- Okej, jag ordnar lite soppa. - Bra. Kyckling eller nåt.
Winn? Jag behöver din hjälp.
Det här är tortyr.
Av alla 4 237 642 versioner av vårt första möte-
- var det inget där du kallade det tortyr.
- Vad gör du? - Kollar efter hjärnskador.
I en sån här simulering kan hjärnskador visa sig på olika sätt.
Mögel och råttor indikerar neurologiska problem.
Det är bara för att förbereda dig för att återvända till verkligheten.
Är du inte förberedd kan du hamna i chock.
Vissa dör omedelbart.
Betyder det att jag är redo att vakna upp?
Missade jag poängen igen?
Ja. Okej. Behöver jag göra nåt?
Din lägenhet är ett uttryck för ditt undermedvetna.
Den där dörren verkar vara enda vägen ut.
Min teori? Gå rakt igenom den.
Det börjar flöda. Hon är redo.
Kara. Det är jag.
Det borde gå bra.
Den öppnas inte.
- Det borde gå bra. - Varför vaknar hon inte?
- Varför öppnas den inte? - Det är inget fel på din kropp.
Vi tömde tanken. Du drabbades inte av några skador.
Varför är jag fortfarande fast?
Det är inget fel på hjärnan. Vi har uteslutit det.
Ditt intellekt är på nivå 12. Räkna ut det.
Det utesluter nåt fysiskt.
I brist på andra förklaringar är du det enda som håller dig kvar.
Det är ologiskt. Jag är den som vill ut.
Varför öppnas den inte? Den gjorde det förut.
För att släppa in mig. Att komma ut...
...är en annan sak. Kan ditt undermedvetna...
...hindra dig från att komma ut? Självbevarelsedriften kanske.
- Jag är inte rädd. - Du blev illa tilltygad.
Rädsla är en naturlig reaktion.
Jag är inte rädd.
- Kom igen, Kara. Vakna. - Brainy löser det.
Lova inte mer än du kan hålla. Jag har aldrig sett nåt liknande.
Ursäkta. Okänsligt.
Vad händer om det här fortsätter?
Ju längre hon är medvetslös desto större risk att det blir permanent.
Reign attackerar igen.
Jag ordnar en bild.
Hon attackerade ett methlabb. Polisen kom och hon attackerade dem också.
Jag ska undersöka Kara igen.
Mon-El.
- Vi kan inte ta risken. - Vilken risk?
Om tusen år blir den här jordbruksplaneten, Winath, mörk.
Vår vän Ayla kommer därifrån och åker för att undersöka det.
Winath var ett paradis, men Ayla hittade det...
Helt ödelagt. Det var totalt uttorkat.
Varelserna som gjorde det kallar vi The Blight.
De förintar allt i sin väg.
Brainy hittade ett sätt att stoppa dem, men de kom på oss.
Vi gömde informationen på det säkraste stället.
I vårt DNA, där det inte kan stjälas.
Det står skrivet i våra gener.
Om vi dör kommer vårt DNA aldrig till framtiden-
-och allt är förlorat.
Du har ingen aning om hur gärna vi vill hjälpa till.
Se bara till att min syster vaknar.
Hur ser det ut med Sundown?
Ljudpistolerna är nästan klara, men granaten tar minst en timme.
- Vi vet inte var Reign ska slå till. - Jag tror jag vet hur vi ska göra.
- James ringde precis. - Jag vet inte hur det är relevant.
Han kan ha gjort att Kara hamnar i lite hetvatten med Lena Luthor.
- Eftersom vi har en timme på oss... - Nej. Inte igen.
Ovärdigt.
- Är du där, Kara? - Ja. Jag kommer.
- Vilken överraskning. - Du har inte svarat. Jag blev orolig.
Jag har försökt sova bort den här influensan.
- Ja... - Kycklingsoppa. Vad snällt.
Jag kan inte fatta vad som händer där ute.
Jag har hållit koll på det.
Jag är reporter på en nationell nyhetsbyrå.
Jag vet. Du jobbar för mig. Febern måste ha gjort dig förvirrad.
Du har ingen aning om hur mycket jag inte känner mig som mig själv.
Jag vet att det verkar oviktigt på grund av vad som händer, men...
Det visade sig att du hade rätt angående personkemin.
- James och jag kysste varann. - Grattis.
James är otrolig på att kyssas som du nog vet.
Men i morse började han bete sig konstigt.
- Olsen kan vara gåtfull. - Jag vet vad det handlar om.
Lex är min bror. James är Supermans bästa vän.
Jag glömde att mitt namn var Luthor, men det gör jag inte om.
Det handlar nog inte om det.
Olsen gillar dig. Väldigt mycket.
Om James är konstig beror det inte på ditt efternamn.
Jag som ville få dig att må bättre.
Jag borde gå tillbaka till jobbet.
- Du borde vila. - Ja.
Agent Schott, tvinga mig inte att göra det igen.
Ingen Supergirl. Inget kavalleri. Reign är stark.
Hon vet inte vad vi är kapabla till. Vi visar henne det.
Redo?
Jag hade precis ett samtal om James Olsens förmåga att kyssas.
Det här blir lätt.
- Upp med händerna! - Nej.
Ner på marken!
Rör inte den knappen! Rör er inte. Ingen rör sig.
- Skynda er. - Snälla.
Ni blev varnade.
Ta emot.
Skjut!
Nu!
- Är du okej? - Med tanke på att skenbenet är av.
- Och Reign? - Hon skakade av sig kryptoniten.
Ja, tack. Det var bra.
Samma mängd eliminerade Kara.
- Varför stod Reign emot? - Hon kanske är mer än kryptonier.
Nej, hon blev skadad. Bara inte tillräckligt.
- Ni har en plan. - Koncentrera den.
Vi för in det i blodomloppet. Halspulsådern funkar.
En fråga bara. Vem är stark nog att föra in sprutan?
Folk räknar med oss. Vi får inte bli inblandade.
Du upprepar det, att det inte är vår kamp.
Men Tommy och Gina då?
"Man lever för kampen när den är allt man har."
- Bon Jovi. - Eller var det en lögn?
Nej, han talar sanning.
Jag vet att vi hade en plan.
Men vi ska hjälpa folk. Vi har svurit på att hjälpa folk.
De behöver vår hjälp nu. Det är de vi är.
Varför städar du?
- Det här är inte på riktigt. - Jag vet inte.
Jag tycker om att ställa saker tillrätta.
Och "hjärnan är ursprungligen som en tom vind-"
"-som man måste fylla med de möbler man själv väljer." Sherlock Holmes.
- Jag väljer de här möblerna. - En förenkling.
Men, ja. Fortsätt.
Det måste vara nåt här som mitt undermedvetna vill att jag ska se.
Det är... Det är faktiskt ingen dum idé.
Varför tänkte jag inte på det?
Jag är ledsen.
Det här är mitt fel. Jag tvingade in dig i den striden.
Jag sa att Kara Danvers var min favoritperson-
- och sen sa jag åt dig att glömma vem du är.
Jag vet inte om vi klarar det utan dig.
- Hade du ett husdjur? - Ja.
Om mitt undermedvetna försöker säga nåt förstår jag det inte.
Det kan vara ett slumpmässigt intryck. Vad heter det?
Streaky.
Jag hittade honom på gatan precis efter att jag kom till jorden.
- Han var också hemlös. - Du kände en samhörighet.
Ja, vi var vänner.
Jag gick ut varje kväll och matade honom.
Men jag ville inte röra honom. Jag kunde skada honom.
Så jag övade på att vara försiktig.
Och sen en dag...
...klappade jag honom.
Han spann och allt var bra.
Jag kände mig som en utomjording så länge.
Han hjälpte mig att känna mig mänsklig.
Hennes hjärna hittar större måltavlor. Hon vill lära oss en läxa.
Hon ska rena syndarna som samhället har låst in.
De hon känner benådades.
Hon ska till Albatross Bay.
- Nej, hon är redan där. - Hon ska döda fångar och vakter.
- De kommer att vara försvarslösa. - Jag ger mig iväg.
Hon är för stark.
Vi har sovit i många år.
Vi behöver röra på oss.
- Du är skämtsam. - Den killen alltså.
Jurus arvinge, förnyelsens arkitekt.
Jag underkastar mig dig.
Rao är ljuset, men elden gav honom liv.
Hur kan du de orden?
- Jag väcktes av dem. - Folk är snabba att be om räddning.
Tror du att det räcker för att skona dig?
Du behöver inte skona mig.
Du måste bara låta mig tjäna dig.
- Vi har fått hennes uppmärksamhet. - Det menar du inte.
Ni får inte störa mitt uppdrag.
- Att störa är vår specialitet. - Jag ska bara rensa bort syndarna.
- Borde du inte börja med dig själv? - Jag tillhör inte den här världen.
Inte vi heller.
Sätt in kanoner. Aloians attackformation.
- Strider du? - Sa jag det högt?
- Vad händer där ute? - En liten, liten strid.
Vi fortsätter prata. Det får mig att inte tänka på liv-och-död.
- Du borde tänka på liv-och-död. - Jag kan multitaska.
Jag jobbar på ditt korsord just nu.
Sex lodrätt är "anguilloform". Se upp, Mon-El!
Hjälp dem.
Supergirl ser ut att ha haft ett ganska bra liv.
Det här är inte Supergirls saker. De är Karas.
Din syster sa nåt liknande för några minuter sen.
Hon sa att Kara Danvers var hennes favoritperson.
Var försiktig. Du har värdefull last.
Den slog ut tri-kanonerna. Jag måste få dem tillbaka online.
Dags att du återvänder till hålet som du kom ifrån.
Herregud. Kara?
- Hej. - Jag måste hjälpa dem.
- De använder kryptonit. - Det kvittar om jag blir sårbar.
Jag använde det mot henne.
Reign väntar sig inte det.
Försvarar man en syndare måste man vara en syndare.
Jag ska rensa bort synden från den här världen.
- Jag trodde att du var död. - Jag återhämtade mig. Nu!
Jag ska rena dig från din synd.
Vi besegrade henne. För stunden. Tack för att ni stred vid vår sida.
Det var en ära.
- Jag kommer tillbaka. - Okej.
Hej, Kara.
Jag var verkligen orolig för dig...
...när du inte vaknade.
- Jag bryr mig fortfarande om dig. - Jag vet.
Det var trevligt att strida med dig igen.
Jag har saknat det.
Hej. Det är du. Är du kortare?
Antyder du att jag förlängde mig i ditt medvetande-
- för att du skulle se mig som en mer pålitlig person-
-och därför samarbeta med mig?
Ja, det gjorde jag.
Det är trevligt att träffa dig i det verkliga livet.
Sover du aldrig?
Jo. Supergirl vaknade precis upp från en koma och räddade några fångar-
- från att bli avrättade av en mordlysten utomjording.
Så skulle du helst sova eller jobba?
Jobba.
- Hur mår hon? Kara? - Hon är fortfarande sjuk.
Vi pratade och trots hennes yrande fick hon mig att inse några saker.
Jag är van vid att folk hatar mig för den jag är.
Du var konstig angående Kara så jag tog åt mig-
- och stötte bort dig. Jag vill inte göra det mer.
Bra. För jag tycker verkligen om dig, Lena Luthor.
Kom hit.
Det är mitt mästerverk.
Wow. Det var inte illa.
Vad är det?
100101...
- Braniac-5. - Ja.
Är det verkligen sant att J'onn låtsades vara jag, men sjuk?
Sen pratade han med Lena om att kyssa James?
- Väldigt skumt. - Jag skulle ha velat se det.
- Jag är bara glad att du mår bra. - Du visste att jag skulle återvända.
Jag var verkligen orolig.
Men det hjälpte att veta att Brainy kunde kommunicera med dig.
- Hur var det? - Skumt.
Det var upplysande.
Jag var tvungen att komma ihåg vem jag var-
-för att vakna upp.
Det fick mig att tänka på hela situationen med Mon-El.
- Hur då? - Det gör fortfarande ont.
- Ja. - Men...
Jag kommer att bli starkare av det. Oavsett vad som händer.
Jag är så glad för din nyfunna klokhet.
Du kanske kan undvika att hamna i koma i framtiden.
- Lovar du? - Jag ska försöka.
Tack så mycket.
Vad hände?
Supergirl stoppade mig.
- Hon hade oväntade vänner. - Du har också vänner.
- Vad menar du? - Det finns andra. Som du.
Varför har du inte sagt det?
Du hade inte bevisat dig. Men nu har du det.
- Du måste bara kunna hitta dem. - Jag kan hjälpa dig.
- El Mayarah. - Starkare tillsammans.