До сега в "Имало едно време"...
Днес копах малко.
Какво те кара да мислиш, че ме интересува
какво си изкопала?
Защото не съм изкопала нещо.
- Аз изкопах някого. - Анастасия?
Не разбирам, че...
Перфектно запазена.
Пробвах целия си живот, за да спечеля одобрението ти.
Но сега разбирам, че никога няма да го получа
защото аз не съм тя.
Със сигурност не си.
Защо спря, Рапунцел?
Защото намерих нещо за семейство ни да яде.
Съжалявам, че тежестта пада върху теб
да се грижиш за всички нас.
Ти си блестящ шивач, Маркъс.
Щом се оправиш, ще продължим живота
за който сме мечтали ... семейство ни.
Сигурна ли си, че е безопасно да влезеш там, мамо?
Фенерите ще ни свържат.
Ще видите моя там,
и вашите ще ме води тук.
Помни...
за моето семейство винаги ще намеря начин.
Кой се осмелява да престъпи в градината на Готел?
Ще се извиня, че взех храна,
но няма да се извиня, че се опитвам да помогна на семейството си.
Съпругът ми е болен.
Децата ми не са яли два дни
Много хора идват тук в опит да откраднат магията ми.
И все пак, си тук
безкористно рискуваш заради репички...
Рядко е да се намери цвете
които могат да растат сред плевелите на човешката природа.
Нямах предвид неуважение.
Мога да работя като плащане, ако това ви хареса.
Ако твоето семейство е бъдещето ти и всичко това свърши,
какво би жертвала, за да им дадеш по-добър живот?
Бих направила всичко.
Всичко е нещо, с което мога да работя.
Договорихме се.
Ааа!
Няма изход от тази кула.
Никога не съм се съгласил с това.
О, но ти го направи.
Ти се закле да платиш всякаква цена
за щастието на семейството ти.
И има разтояниея
между теб и тях.
Те ще дойдат за мен.
Но те никога няма да те намерят.
Марк! Помощ!
Анастасия! Дризела!
Помогнете ми!
Хм.
Оранжево изглежда по-добрена жените в шоуто на Нетфикс .
Гардеробът ми има много общо с теб,дъще.
И в двата случая,
Аз съм останаж с това, което ми беше дадено.
Защо си тук, Айви?
Не, права си.
Това е малък разговор.
Ти...
си скрила нещо далеч от мен.
Семейно наследство, ако искаш.
Искаш тялото на Анастасия?
Тогава мога да направя каквото ти никога не можа...
Да събудиш сестра ми.
Не. Искаш магията в нея.
И щом я получиш,
и дветеа знаем какво смяташ да правиш с нея.
Знаеш ли, научих се на преговори от теб.
Сега имам контрол над всичките си активи.
Без пари, без адвокат,
без Шанел.
Споделяне на местонахождението на Анастасия
е единственият начин да се махнеш оттук.
Нямам нужда да ме измъкнеш оттук.
Добре.
Аз ще я намеря сама.
Сега ми е помога Готел.
Обзалагам се, че го прави.
Винаги си гравитирала към всяка възможна майка.
Винаги си гравитирала само една дъщеря.
Ооо.
Дали някой не е получил достатъчно прегръдки?
Забавлявай се в затвора.
Това не е първият път, когато някой се опита да ме заключи.
Очевидно сте забравили урока, който те научих.
Що се отнася до моето семейство...
Винаги намирам начин.
Мамо, толкова съм щастлива, че съм тук с теб.
Да аз също.
Хайде.
Трябва да вземеш раницата си за училище.
И не забравяйте... за балета, нали?
Всъщност, сега, когато се върнах завинаги,
Чудех се дали можем да поканим Хенри
и споделим с него добрата новина.
Нека просто видим как... ще мине първия ден,
и след това можем да говорим за това утре, нали?
Добре, мамо.
Хлапето няма да се откаже от това, а?
Тя продължава да прави "родителски капан".
Реален въпрос е, когато най-накрая Луси прави
измами теб и господин... миксапе
на някакво романтично място,
ще има ли някаква романтика?
Не знам какво да правя с Хенри.
Отидох в бара на Рони, за да видя дали можем да оправим нещата.
Чух, че е тръгнал с нея в Сан Франциско.
И какво прави там?
Барманът беше много неясен за подробностите.
Каза, че Рони се нуждае от пътуване.
Готова да тръгвам.
Искаш ли да ходиш?
Ще ми хареса, Луси.
Време е да те върна обратно.
Не точно Тифани,
но те все пак са гривни.
Пропуснах разговорите ни, детектив.
Харесваше ли ти с дъщеря ти?
Честно казано, не от 4-годишна възраст.
Аз само се съгласих да се срещна с нея, защото знаех
това би ми позволило да говоря с теб.
О, добре, аз съм поласкан.
Но предвид... настоящото ти положение,
нямаш много какво да предложиш.
Как мога да забравя уменията си
винаги има цена?
На какво се захващаш?
Имам нужда от помощ да се добера до дъщеря ми.
Малката беше точно тук.
Не Айви.
Анастасия.
Никой не е тук. Ние всички сме сами.
Защо да се преструваш, че не си загрижен
че Готел е извън кулата?
Сега казваш, че...
трябва да разбера какви са тези глупости.
Е, защо не ме уведомиш
когато започна да има смисъл?
Всички доказателства, които си събирал,
голямата любов, от която си се отделил,
тази кама, от която не можеш да се отървеш.
Стани.
Как върви търсенето на "Гардиън"?
Имам цялата информация, която отдавна търсиш.
Помогни ми днес,
и с удоволствие щея споделя с теб...
Румпелщилцхен.
Аз бих казал...
имаш сделка...
Рапунцел.
Събери семейството си.
Бъди смела.
Прекрасна сутрин, детектив.
Как излизаш от затвора?
С една дума... решителност.
Не можех да бездействам,
и да чакам другите да ми помогнат.
И не поисках личен разговор.
Попитах как успя да избегнеш от обвиненията си.
Страхувам се, че тази чест ти обягна.
Не успя да получите заповед.
Имаше безпорни обстоятелства. Имаше непосредствена опасност.
Съдията не го вижда по този начин.
Искаш да кажеш, че си се уверил, че не го е направил?
Можеш да говиждаш по начина, кактоо искаш.
Знам, че получаваш нещо от това споразумение.
Ела с мен сега, или ще го направя сам.
Бихте посъветвал, детектив.
Или не ми е игнорирал, че вече не съм направил достатъчно щети?
Поздравления. Ти си свободна жена.
Сега, къде е Анастасия?
Не е хубаво да стигна до дъщеря ми
без средствата да я събудиш.
Ти и аз имаме няколко спирки.
Уа... Джакинда,
За теб има изненада.
Аз съм свободна жена, която се нуждае от маникюр.
Появяват се нови доказателства
това ще покаже кой е злодеят във всичко това.
И първата ти работа е да дойдеш тук за Луси?
По-конкретно за дългогодишното ни споразумение.
И мислиш, че получаваш Луси обратно...
Аз съм тук, съвсем доброволно, правя обратното.
Премахвам всички претенции за попечителство
и предавам Луси на теб.
Изчакайте. Къде е уловката?
Няма такава.
Подадох ти тази документация преди няколко години
с надеждата, че ще го разкъсаш
и го хвърли назад.
Фактът, че си подписала за Луси
ми каза какъв човек си.
Това беше тест?
Един от вас не успя.
И сега вие сте минали.
Стигна до Ник
и разумно използва бащата като адвоката на Луси
за да изчистите нещата.
Аз, се радвам, че се върна в живота ви.
Бих го направил добре.
Мисля, че ще открие, че е нагоре и нагоре.
Прости ми, но откъде идва всичко това?
Да бъдеш заключен от света
дава възможност на един човек да мисли
това, което е най-важно, и...
Отговорът, който намерих...
беше щастието на Луси.
Аз я изпращам тук,
но тя много харесва тази малка кукла.
Не знам какво да кажа.
Аз знам.
Семейството си заслужава да се бориш.
Аз съм толкова горда, че не се отказа.
Те сервират десерт в салона.
Трябва да влезем.
Не мога да се откажа от майка ни, Дризела.
Една от тези фенери би могла да ни помогне да я насочим обратно към нас.
Минаха шест години, Анастасия.
Знам, че е глупаво да повярваш, но...
нещо се чувства различно тази вечер.
Моите момичета...
Майка?
Вие сте толкова пораснали
Видях фенерите и аз знаех, че си ти.
Рапунцел?
Мислех, че си мъртъва.
Търсих няколко седмици.
Всичко, което намерих, наметало ти.
Това беше трик.
Вещицата ми обеща, че всички ще се оправите,
но моята страна на сделката
трябваше да бъда заключена в кула.
Но любовта на семейство ми помогна да оцелея през цялото това време.
Аз съм толкова щастлива, че най-после се върнах и съм с вас.
Коя е тази, татко?
Върни се вътре, Ела.
Какво има предвид тя, "татко"?
Ожених се повторно.
Нямах представа, че...
Маркъс?
Това е моята съпруга, Сесилия.
Сега... кой може да бъдете?
Защо вие работите
всичките ти малки животи в затворени помещения
само за пресъздаване на величието на природата?
Това е освежител за въздуха.
Заплитането на майка ти с Румпелщилцхен
ще се окаже смущаващо.
Тя може да се събере с всичките седем джуджета за всичко, което ми пука.
Ако я последваме, тя ще ни доведе до Анастасия.
Грешка е да я подценяваш.
Говориш от опита?
Защото в моят тя винаги е грешила.
Тя направи избор,
и сега тя ще трябва да се справи с мен.
Изглежда, че каната е празна.
За твоята компания сме дошли, а не за чай, майко.
Добре, Дрижи?
Всъщност аз съм жадена.
Татко!
Здравей, скъпа.
Готов ли си да се върнете в имението?
Трябва да говоря с майка ви.
Аз ги губя, Маркъс.
Това не е вярно. Момичетата те обичат.
Анастасия не спира да говори за теб.
Дризела отива по-далеч всеки ден.
Трябва да си дадете време.
Беше толкова млада, когато си тръгна.
Тук.
Донесох ти нещо.
Това е старото ми наметало.
Поправих го.
Пазил си го през всичките тези години?
Рапунцел...
ако не си направила тази сделка тази бурна нощ,
Вероятно щях да съм мъртъв и нашите момичета по улиците.
Нашето семейство дължи на теб цялото си щастие.
Още ли ме обичаш?
Да, разбира се.
И нашите момичета означават всичко за мен.
Но и Ела.
И Сесилия.
Трябва да тръгвам.
Ти си твърде силна за сълзи.
Ако си тук, за да ме върнеш в кулата си...
Не съм.
Всъщност, аз се възхищавам на изобретателността ти в бягство.
Бях изненадана да намеря семейството си така.
Сделката беше почетена.
Те спят всяка вечер в уютното си имение.
И все пак аз,
можеше все още да бъде заключена в кулата ти.
Това беше сделката.
Знаеше, че в крайна сметка ще избягам, нали?
Имах надежди.
Защо?
Ти се оказа достатъчно чиста, за да се пожертваш
за щастието на семейство си.
И сега съм любопитена да видя
дали ще жертвате някой друг за твоето.
Само малко нещо, което открих в страната на чудесата.
Сложи го в напитката на Сесилия, когато най-малко го очаква.
Можеш да я накараш да си отиде. Можеш да имаш семейството си обратно.
Сесилия е невина. Няма да я нараня.
Аз не съм такъв човек.
Ако наистина си, каквато вярваш, че си,
тогава може би, с течение на времето,
твоят път ще се заведе към щастието.
Ако не...
винаги има моя начин.
Добре?
Легитими са документите.
Наистина? Луси е моя?
Луси е твоя. Белгри призна.
- Не се базикай с мен. - Вярно е.
Накрая свърши.
Аз... не бях...
Не бях сигурена, че това е... Правилното да ти се обадя,
но аз се радвам, че... толкова се радвам, че го направих.
Е, тази усмивка си струва всяка работа от моя страна.
Дължа ти бъдещия си живот.
Луси... Люси и с мен!
Боже мой!
Уау.
Не, аз...
- Не искам да правя това. - О.
Съжалявам. Трябва да... трябва да пренебрегвам знаците.
Не не.
Имам предвид да.
Но аз не става въпрос за теб.
Аз съм... Благодарена съм, че сте се върнали в живота си.
И искам да имаш връзка с Луси.
Аз също.
Какво правиш, Уивър?
- Ролин Бейу. Виж това.
Малката дама е прелестна за времето й.
Да, тя е почти готова за голямата топка.
Значи просто дойде тук, за да похвалиш работата ми?
Не просто.
Трябва да проследя огъня на Клаук.
Това е странно.
Детектив Уивър идва онзи ден.
Работим в различни смени.
Не искам да го притеснявам през деня.
Може би просто можеш да ми повториш, което му каза.
Той ми каза за вратата на алеята
носеше нож.
Не знам.
Каза, че го намерила в контейнера за смет.
Той ме попита дали го познавам.
Позна ли го?
Не. Повярвай ми, бих си спомнила такъв нож.
Можеш ли да го опишеш?
Всъщност ще направя по-добре.
Ако бъда честена, не се чувствах точно
като идеалния човек,от който да има полза.
Той беше по-скоро...
нещо от филма на Тим Бъртън.
Детектив Уивър практически го пъхна в ръцете ми.
Той продължаваше да ме пита дали знам нещо.
За какво е всичко това?
Не знам.
Но аз ще разбера.
Знаеш, че ни следят,
бяха с нас от полицейското управление.
Аз съм наясно. Не ме интересува.
Има план за тези двете.
Очаквах по-скоро тяло.
Хм.
Радвам се, че все още мога да го скрия добере от Румпелщилцхен.
Планираш пътуване?
Не.
Тук вътре е всичко, което трябва да събудя Анастасия.
Изглежда, че скачаш през много обръчи
да се събереш с една дъщеря
когато другата чака точно навън.
Имах син...
които бягаше от мен, колкото Айви от теб.
Но никога не спирах да се опитвам да правя нещата с него.
Добре за теб.
Мой син...
Бей...
означаваше света за мен.
И аз го загубих.
Не сравнявай скръбтта си с моята.
Нямаш представа какво съм преживял.
О, но виж, Рапунцел... Аз зная.
И знам какво е да искаш да се съберете.
Има свързани разходи.
И не би ли ги платил?
Направих го.
И после някои.
Е, тогава знаеш, че не мога да спра.
Не сега, че най-накрая имам начин.
Ако имаш това, от което се нуждаеш,
къде е информацията, която ми обеща на "Гардиън"?
О, щея получиш... само да събудя Анастасия.
И за рекорда, това момиче там
не е била дъщеря ми от много дълго време.
_
Ти си удивителена.
Правиш най-добрата лимонада от лавандула на север от залива.
Марк спомена, че ти е любима.
Е, колкото и хубава да е,
защо работиш днес?
Това е рожденият ден на дъщеря ти.
Трябва да празнуваш.
Извини ме.
Тя се опитва, нали знаеш.
Знам го.
Виждаш ли колко добре се справят момичетата?
Може би родителите им трябва да се изправятдо тях.
Маркъс, тя се грижи за двете ми.
Не се грижа за нейното.
Знам, че го виждаш по този начин.
Аз съм тук сама.
Наистина не си.
Нашите момичета се нуждаят от теб.
Дадох на Дризела подарък. Тя дори не се усмихна.
Ооо!
Удивително е, майко! Благодаря ти! Благодаря ти!
Е, добре, добре.
Със сигурност си отделила време.
Къде е Виктория?
О, майка ти е отдавна изчезнала, принцесо.
Съвет...
Следващия път, когато иска да хванеш някого,
научете как да го направиш по-добре първо.
Хайде. Да се махаме оттук.
Давай напред, Дризела.
Майка Готел се нуждае от миг.
Добре.
Говорете, до залез, ако искате.
Това твърде много.
Наистина.
Но тя наистина вярва в твоята...
роля на майката.
Защо се наричаш "Майка Готел"?
Искам да кажа, че не си майка и.
Ти със сигурност не си монахиня.
"Майка" означава различни неща за различните хора.
Склонни съм към техните нужди,
тъй като мога да съм с теб.
Добре съм, благодаря.
Сигурен ли си?
Защото животът днес ти се струва празен.
Никога не съм мислил, че ще видя Мрачният.
Нито любов в сърцето му.
Не, предполагам, че е време за първ път.
Как е Бел, между другото?
Не се осмелявай... кажи името й.
Оо, това удари точно.
Знаеш, че никога няма да се върнеш при нея.
Не сам по себе си.
Но с мен...
Не не. Аз не служа на никого.
Няма какво да направиш, за да спреш Белфри
да събуди Анастасия сега.
Рапунцел, лейди Тремайн, Виктория Белфри,
каквато и роля да поема днес...
Пренебрегва да я попиташ за цената на това, което се надява да направи.
Защо така?
Е, ти ми кажи.
Възстановяването на мечтата на Белфри ще струва
загубата на невинна вяра.
Ако искаш да ми кажете нещо,
защо просто не го кажеш?
Имаш ли представа...
къде е правнучката ти е точно сега?
Бабо?
Какво правиш тук? Майка ми ме върна.
Да, знам.
Аз слагам нещата на мястото им,
но аз - исках да ти дам нещо лично.
Мисля, че вероятно трябва да тръгвам.
Изчакай. Тук е.
Това е...?
Да. Беше права, Луси.
Приказките са истински.
Книгата на Хенри беше истинска.
Твоето семейство, твоята вяра... всичко е истинско.
Но ти не знаеш цялата история.
Ела сега. Ще ти кажа останалото.
Така че, чакай, вярно ли е? Ти си Рапунцел ?!
Мислех, че си лейди Тремаин,
но и Рапунцел ?!
Тремина беше името на Маркус.
Аз го взех от него, когато бяхме женени.
Майка ми... тя е Пепеляшка.
Аз... аз го знаех! Бях права!
Да, и това е несломима вяра
това те прави толкова специална.
Чакай.
Ти отрови майка на майка ми?
Вещицата ме измами, Луси. Тя изкриви истината.
Бях заслепена от това, което беше в сърцето ми.
Имах нужда семейството ми да бъде отново заедно.
Трябва да разбереш това.
Така че... тя умря?
Не. Боже, не.
Никога не бих могла да нарани някой така, Луси.
Знаех, че отровата ще причини само това
Майката на Ела да избяга.
Това, което не знаех, беше, че Маркъс ще я проследва...
към страната на чудесата.
Накрая се върна,
и ние бяхме отново заедно като семейство.
Дори приветствах майка и.
За съжаление историята не свърши.
В кулата имаше моменти
когато всичко това изглеждаше толкова малко вероятно.
Трите наистина изглеждат като сестри.
Аз ще я взема .
Мислех много
за това колко си направили за семейство ни.
Жертвата е най-висшата форма на любовта.
Хей, Ела.
Това... ме смири.
Сега ми е ред да ви покажа колко много ви ценя.
Той ще я вземе.
Това е Ела.
Къде е дъщерята ни ?!
Къде е Анастасия?
Тя... Не можех.
Можех само да взема една.
Това е...?
Да. Анастасия.
Защо ми показваш това?
Трябва да разбереш как наистина е светът,
дори и за хората в тази книга.
За какво говориш?
Аз само направих онова, което героите, за които често говориш, че ще правят.
Аз жертвах всичко за моето семейство.
И единственото нещо, което някога получих, беше болка.
Ти беше права, Луси... Приказките са истински.
Но за съжаление... щастливият край не е.
Не.
Добрите хора могат да получат щастлив край
когато работят за него.
Историята на семейството ми е различна.
Аз съм твоето семейство.
Не, не си!
Моето семейство съм аз, майка ми и Хенри,
и... и всички ще сме заедно.
Вярвам го.
Е, и аз вярвах.
Прекалено дълго.
И...
вече е твърде късно, Луси.
Хенри не означава нищо за майка ти.
Не.
Твоята история и моята...
са еднакви.
Разделени от онези, които обичаме,
готови да направят всичко, за да се съберат отново.
Но сега съм с майка си.
И без Хенри.
Той напуснал града. Той си отиде.
И без значение колко силно вярваше,
не успя да го накараш да остане.
Когато твоите вярвания те предадат, трябва да ги пуснеш.
Луси, време е.
Нека твоята вяра си отиде.
Трябва да й помогнеш. Тя падна през леда.
Опитваше се да спаси някого.
Каква ужасна загуба на обещаваща душа.
Какво правиш?
Заключвам в последния и дъх.
Докато остане в белите й дробове,
тя виси между живота и смъртта.
Благодаря ти. Тя ми е всичко.
За съжаление само благодарност
няма да бъде достатъчно, за да я съживи.
Този път Анастасия влиза в кулата.
Какво? Не е направено нищо лошо.
Все още не си разбрала.
Това никога не е било наказание. Това беше тест.
Тест?
Дълго търсех герой, с чисто сърце...
Пазителят.
Човек, незасегнат от злото,
готов да се жертва.
Кулата.
Отровата.
Когато прие страданието, за да спасиш семейството си,
Мислех, че имаш потенциала да бъдеш "Гардиън".
Но ти не можете да устоиш на изкушението
да навредиш на невинни.
Може би някой друг от твоята кръвна линия ще се справи по-добре.
Ако я сложиш в тази кула,
и ще я разваля тухла с тухли
ако това е необходимо.
Сигурена съм, че ще го направиш.
Но откакто избяга,
Направих няколко подобрения... кръвна магия,
за да задържите следващия пътник.
Кажи сбогом на малкото ти момиченце.
Търсиш ли нещо?
- Не. - Направи го, когато най-малко очакват.
Не е ли това, което ми казаше?
Не.
Не се притеснявай, скъпа моя. Обещавам...
Аз ще те върна.
- Някакъв знак от нея? - Още не, сър.
Но открихме това тук.
Сигурни ли сте, че не искате да се свързваме с майка си?
Това е едно от местата, които знам, че няма да бъде намерена.
- Продължавайте търсенето. - Да сър.
И не забравяйте...
ти докладваш само на мен по този въпрос.
Разбрах.
Наистина нямам време за теб точно сега.
Е, отдели време.
Кой, по дяволите, търсиш?
Това е моя работа и следователно не е твоя.
Казва човекът, който разпитва свидетели в моя случай.
Бях в сейфа ти.
Имаш файлове на половината от Hyperion Heights.
Сега не мога да кажа дали си мръсно ченге
или най-добрия, който познавам.
Една минута, ти ми говориш с догатки.
Следващата... следващата, ме изключваш.
Но не мога да махна усещането
че има нещо, което искаш да ми кажеш,
така, че го изплю!
Търся някой.
Както и с Елоаз Гардънър.
Какво прави Белфри с това?
Мислех, че може да ми помогне.
Сгреших.
Виж, това е...
това е наистина трудно да се изрази с думи.
Но аз бях отделен от жена ми...
Бел.
И щях да направя всичко, за да стигна до нея.
Не знам как да го кажа.
Но това... всичко това...
е в услуга на това.
Това е най-невероятното нещо, което някога си ми казавал.
И все пак... и все пак вярвам.
Просто позволи ми да ти помогна.
Да, добре.
И така, какво ще правим сега?
Тази вечер.
Намери Луси.
Луси!
Луси?
Какво не е наред?
О!
Не!
Луси! Луси! Бебе!
Луси, не, не, не!
Майко?
Какво... какво стана?
Аз те спасих.
О, сладка ми Анастасия, спасих те!
Що се отнася до моето семейство,
Винаги намирам начин.
Синхронизирани и коригирани от Lili1606