EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
VINRESA TILL BOURGOGNE
Det känns perfekt för paret Faitelson.
Det blir säkert livsomvälvande.
Jag åker hellre på backpacking än en snobbig vinresa.
- Du kan ju inte cykla. - Dra åt helvete.
- Jean, det var inte i går. - Hej, Allen!
Grattis till barnbarnet.
- Vad fint du har ordnat. - Tack.
- Michael skötte sig utmärkt i Texas. - Jag hörde det.
Är ni sugna på resan till Bourgogne?
Jean gillar nog mer strapatsrika resor.
Ett ashram i Indien, eller ett tyst retreat.
Det har jag aldrig sagt, han fånar sig.
Men hon funderar på det.
Okej.
Har du fått nog av att småprata med mina kollegor?
Jag vill ju framstå som den perfekta hustrun.
Det lyckas du bra med.
Har du sett...?
Hej, Alexis! Vad fin du är!
Detsamma, Jean.
- Hejsan. - Hej.
Har du trevligt?
Ja... Det är många jag inte känner, men det är ju öppen bar.
Precis så känner jag med.
Ni verkar ha haft roligt i Texas i alla fall.
- Ja, det hände inte särskilt mycket. - Mest jobb och hotell.
Det måste ändå vara skönt att komma bort.
- Eller hur? - Jo, visst.
Kan du fylla på, älskling?
Jaså?
Ja. Alexis ser också ut att behöva mer.
- Då så. - Tack, älskling.
- Hur mår du? - Bra.
- Tänk om man hade råd med den. - Den är så suggestiv.
Ja.
Hur går det med skrivandet?
Michael nämnde att du gör det vid sidan av.
Ja. Det går bra.
Jag fick nyss veta att en av mina noveller ska publiceras i n+1.
Den är mer alternativ än Salon.
Hörde du att Alexis novell ska publiceras?
- Grattis. - Tack.
Det är den som du läste, om pappa.
- Skål. - Grattis!
- Tack. - Det är ju... fantastiskt.
Bill och Leslie är här. Vi har inte hälsat på dem. Kommer du?
- Ursäkta oss. - Givetvis.
Vi ses sen.
När läste du Alexis novell?
Ett par veckor sen. Hon ville ha feedback.
Jag vill läsa den.
Jaså? Sen när gillar du kreativt skrivande?
Jag kanske gillar mycket som du inte vet.
Det kan jag tänka mig. Ingenting skulle förvåna mig.
Tänker du nånsin på hur livet hade blivit om du hade valt Catherine?
Nej.
Nej! Varför tar du upp det?
Jag vet inte, det bara...
Du var värsta haschtomten på den tiden.
Du rökte på titt som tätt, eller hur? Så jag kom att tänka på henne.
Du ratade mig och jag lindrade smärtan.
Nej. Du föll pladask för henne och det höll på att knäcka mig.
- Jag tänkte på dig hela tiden. - Säkert... Även när ni hade sex?
Speciellt då.
Du har alltid svar på tal, eller hur?
- Så... - Går det bra?
Jag gör det.
Så, ja.
Hjälp mig.
Vad är det?
Jag är nog bara väldigt trött.
Ja.
- Ja, jag med. - Och mätt.
Ja, jag vill gå och lägga mig.
Vi bokar ny tid.
Okej.
Hoppsan.
Sexigt...
Ja.
Ja, en liten auktion.
...sen köper man nåt som är alldeles för dyrt.
Visst är den fin?
Ja, jag älskar den. Den är så suggestiv.
Det låter som om du hade en trevlig kväll.
Men jag fick ingen bild på dig.
Vänta.
- Var är du? - Hemma. Hur så?
När får jag äntligen hälsa på?
När du vill.
- Skitsnack. - Jag menar allvar.
I morgon kväll, kanske?
Vad har du för adress?
309 West 81st Street.
Vad då?
Ingenting, jag höll på att tappa telefonen i badet.
- Badar du? - Ja.
Jag ser dig framför mig.
Jag skrubbar bort kaffe från nagelbanden.
Supersexigt.
Egenvård är viktigt.
Tack, mamma.
Mammor vet alltid bäst.
- Jaså? - Det sägs så.
Jag bryr mig inte om vad folk säger. Varför kan du inte komma hit?
Nu.
Alltså...
Jag kanske måste ta på mig själv.
Herregud...
Ge mig ett tröstpris.
- Som vad då? - Ditt efternamn.
Hart.
Jag finns inte på sociala medier.
Jag vet. Du är ett jävla spöke.
Vad synd...
Du hade kunnat få titta på, men...
...du får vänta till i morgon.
De två viktigaste dagarna i ens liv är den dag man föds
och den dag man förstår varför.
Det sa Mark Twain.
Zane avslutade meditationen med de orden,
och plötsligt föll allting på plats.
Meningen med mitt liv.
- Som är...? - Att ge.
Inte alls olikt dig.
När Rob lämnade min granne Pat så bistod jag henne i två månader.
Hon bodde i mitt gästrum, så att hon skulle slippa vara ensam.
Jag kokade gröt till henne varje morgon och tog hand om henne.
Vad bra, Claire, det är bra att vara givmild.
Samtidigt måste man få ha egna behov. Det har vi alla.
Men genom att hjälpa andra hjälper vi oss själva.
Genom att acceptera den jag är, vilket jag verkligen har,
så hoppas jag att min dotter ska göra det.
Det hoppas jag med.
Jag har berättat för henne om terapi-och meditationsarbetet.
Att jag försöker släppa taget.
Nu har hon gått med på att träffas.
Vad roligt att höra, jag är glad för er skull.
Ja.
Jag tänkte höra när det kan passa dig.
Vad då?
Hon vill komma och vara med på terapin.
Jag minns att du föreslog det i början.
Just det.
Du är den enda som kan hjälpa oss i den här processen, Jean.
Ja, så klart.
Problemet är att jag inte är helt objektiv längre.
Jag har hört så mycket om din resa och ditt perspektiv.
Jag vill inte att Rebecca ska känna sig påhoppad.
Jag tycker att ni ska gå till nån som kan vara rättvis mot er båda.
- Det känns inte så bra. - Jag förstår, men...
Jean... Jag behöver verkligen det här.
Okej...
Om du verkligen tror att Rebecca skulle vara öppen för det, så gör vi det.
- Menar du det? - Mot bättre vetande, ja.
- Hej. - Hej.
- Kan vi talas vid? - Javisst. Vad gäller det?
Överreagera inte nu, men det är lite oroväckande.
- Har det hänt nåt? - Det gäller Texas...
Om de har ändrat sina redogörelser igen kommer jag...
- Nej, det handlar inte om fallet. - Okej.
- Det gäller din assistent. - Alexis?
Det ryktas om att ni...
...var intima på resan.
Skojar du?
Oj...
Okej, alltså...
Jag skulle berätta det för dig, Allen. Du är min vän.
Om jag hade klantat till det så hade jag sagt det.
Sånt händer jämt och ständigt.
Ingenting sånt hände.
Okej, då är det utagerat. Jag ville bara höra det från dig.
Tack för att du kom direkt till mig.
Givetvis.
Hej, Rebecca, det är Diane.
Jag behöver prata med dig.
Det är en lång historia. Kan du ringa mig när du får möjlighet? Tack.
Hej. Kom in.
- Jag måste prata med dig. - Okej?
- Du missade det. - Vad då?
Konserten med kören.
- Helvete! - Det är ingen fara.
- Jag har kommit över det nu. - Förlåt mig.
Men jag kom att tänka på...
...att rent allmänt...
...har du varit väldigt frånvarande.
Du har rätt. Jag har inte varit närvarande.
Ju mer jag tänker på saken...
...din självupptagenhet, din besatthet av telefonen...
Du har försvunnit in i din egen värld.
Det slog mig hur bekant ditt beteende är.
Daryl var likadan.
Han var så disträ.
Och han var glömsk.
Det var som om ingen annan existerade.
Du känner mig, Larin.
Jag är inte otrogen mot Michael.
Det skulle jag aldrig göra.
Du minns ju hur lamslagen jag var när vi hade det jobbigt.
Men du har rätt, jag har inte varit en bra vän.
Okej.
Vad fan håller jag på med?
Jag hittade flera texter.
- Men inga bilder. - Jag är mån om mitt privatliv.
Det är som att du är påhittad.
Du finns ingenstans.
- Radera den. - Vad händer annars?
- Jag menar allvar. - Du är söt när du är arg.
Nej, jag skämtar inte.
Okej, visst.
- Nu är den raderad. - Bra.
Vad fan har du råkat ut för?
Vad menar du?
Det måste ha hänt nåt hemskt.
Man försvinner inte spårlöst om livet är rosaskimrande.
Hur vet du det?
Men jag tror inte att du är kriminell.
Jag skulle nog kunna råna en bank utan att nån märkte nåt.
De skulle nog till och med hålla upp dörren åt mig.
Så du är osynlig?
Och därför tror du att du kan göra vad fan du vill, va?
Hur som helst så bryr jag mig inte.
Med våra liv och våra arbeten kan vi bara ge oss av.
Vart skulle vi ta vägen?
Har du varit i Marfa nån gång?
- Nej. - Då så...
Då kan vi åka dit...
...släppa loss...
...och köra ut över en klippa som Thelma och Louise.
- Sånt gör inte jag. - Jaså?
Om man verkligen vill fly måste man ha en plan.
Jag skulle börja med att hyra en folkabuss.
Be kollegorna om ursäkt för alla missade deadlines.
Säga till dem att jag ska åka på en släktings begravning i South Dakota.
Nej, det är alldeles för specifikt.
Kanske Cleveland eller i närheten av Sacramento.
Vi skulle åka mitt i veckan, inte på helgen.
Och...
Då har folk fullt upp med vardagsbestyr och jobbet.
Jag skulle sälja alla smycken som jag fått av min ex-man.
Sånt man inte kan ha på sig av känslomässiga skäl.
Sen skulle vi slösa alla pengar i rask takt.
- Du tar alldeles för långa raster. - Sug min kuk.
- Vad ville Allen? - Jag måste fråga en sak, svara ärligt.
- Ska vi gå in på ditt kontor? - Nej, det ska vi inte.
Det gör det bara ännu värre.
- Vad då? - Har du berättat för nån om Texas?
Självklart inte. Vad menar du?
Har du sagt...
...nåt om mig och resan till nån?
Är du galen?
Varför skulle jag säga nåt om det?
Dan och Lena på ekonomiavdelningen tog upp samma ämne på lunchen.
Jag trodde att det bara var
spekulationer. De har väl råkat höra nåt.
Det finns inget att höra.
- Visst. - Kan jag få den där mappen?
- Vi måste flytta ditt skrivbord. - Sluta nu.
Det får dig bara att framstå som mer skyldig.
- Då blir folk mer misstänksamma. - Jag vet.
- Vi gjorde ju inte ens nåt. - Det spelar ingen roll.
Det är lika illa som om det hade hänt.
- Vad är det? - Det är lugnt.
Vänta, berätta.
Jag borde inte ha gått på det där jävla mötet.
Jag är inte stolt över mig själv.
Har du...?
Det var en stundens ingivelse, jag kunde inte låta bli.
- Med Tom? - Ja.
Jag har för fan ingen annanstans att ta vägen!
Ambers pojkvän har flyttat in, och han är alkoholist.
Jag kan inte bo hos mamma.
Hos honom kan jag åtminstone bo.
Jag får en natts sömn.
Hur vänder man ryggen åt det?
En natt i lugn och ro gör mycket.
Vi kan prata med din mamma. Jag kan följa med.
Jag är inte redo än, har jag sagt. Pressa mig inte.
Det ska jag inte.
Förlåt.
Jag vill bara få chansen att vara en verklig människa.
Som du.
Vi är båda lika verkliga.
Nej.
Du har ju saker.
Du har saker!
Tänk om du inte kunde åka hem till din jävla villaförort!
- Jag ringer honom. - Nej, vänta.
Du...
Jag har en lösning.
Under några dagar, tills vi kan prata med din mamma.
Snälla.
Vad är det här för ställe?
Det tillhör min kompis.
Hon är bortrest, så jag tittar till det ibland.
Diane?
Ja.
Den ser dyr ut.
Jag litar på dig.
Du uträttar verkligen mirakel.
Nej, det gör jag inte.
Min vän Drews mamma sa likadant.
Du kanske är mitt magiska piller.
Jag vill bara hjälpa till, det är mitt jobb.
Nej.
Ingen bryr sig, även om de säger det.
De ser en i ögonen och säger att de bryr sig, men...
...snart fortsätter de diskutera vad de ska se på teve.
Vilken restaurang de ska gå till.
Jag vill ge dig en ärlig chans.
Jag vill inte att du ska välja drogerna bara för att du inte har nåt alternativ.
Om jag hade en mamma som du skulle jag sluta på en gång.
- Hejsan, proffset. - Hej. Har du handlat?
Ja, jag tänkte göra kalkonköttbullar.
- Det låter gott. - Hur var det på jobbet?
Det var bra.
Allen var nöjd med hur det gick i Texas och
han tyckte det var kul att träffa dig.
Det ser bra ut.
DIANE H, JOURNALISTIK:
MUSIK:
DRINKAR:
TYCKER ILLA OM:
FRAMTIDSPLANER: MARFA, TEXAS
Vad heter du?
Det vet du, gumman.
- Jag försöker lära mig replikerna. - Jaså, till pjäsen.
Ena sekunden är jag Dolly och i nästa Peter Pan. Det är förvirrande.
Så är det att vara skådespelare. Det är roligt.
- Man får låtsas att man är nån annan. - Ja.
Det bästa är att repetera tills man inte ens behöver tänka efter.
Man kan det innantill, det är en del av en.
Då börjar man tro på det själv.
- Kan du vara Wendy? - Visst.
Vad heter du?
Wendy Moira Angela Darling.
- Du då? - Peter Pan.
Var bor du?
Jag vet inte.
Se på mig.
- Se på mig. - Det gör jag ju. Vad då?
Det går riktigt bra med Emily.
Hon har gått ner i vikt och blivit mer äventyrlig av sig.
Alltså...
När vi hade sex i går smällde hon till mig.
- Vad tyckte du om det? - Smällen?
Det var längesen jag kände så.
Intensiteten...
- Varför tror du att hon gjorde så? - Hon ville ha min uppmärksamhet.
Vad tänkte du på?
Jag vet inte. Jag var i nuet.
Emily hjälper mig att gå vidare.
Jag får inte ens nämna Sidney längre.
Vad bra, Sam.
Medan du går vidare i förhållandet med Emily
är det viktigt att du fortsätter att jobba med dina känslor för Sidney.
Jo, men jag har kommit över henne. Jag vill inte prata om henne med dig.
Du verkar arg.
Fanns det nån aggressivitet?
Blev ni fysiska med varandra?
Det beror på vad du menar.
Sidney kallar det "skön smärta".
När man balanserar på gränsen mellan obehag och total jävla extas.
Det är säkert så narkomaner känner.
Vad gjorde hon? För att få dig att känna så.
Hon blev arg på mig.
Sen bråkade vi.
Då kunde hon säga att hon skulle...
...suga av killarna nere på baren.
Hon skulle ta hem dem och låta mig titta på medan hon sög av dem.
Medan hon pratade om det...
...började hon suga av mig.
Helgalet.
Vad tyckte du om det?
Det var de kraftigaste orgasmer jag fått.
Det är sjukt, men jag kunde inte hjälpa det.
Får jag fråga...
...hur det känns att tänka på det nu? Här?
Vad håller du på med?
Allvarligt talat, tror du att det här hjälper?
Jag har ju gått vidare.
Vill du höra att jag tänker på Sidney när jag knullar Emily?
Det är uppenbart att du blir känslosam när vi tar upp det här ämnet.
Förlåt för att jag höjde rösten.
Du...
Det är jättebra att Emily hjälper dig att gå vidare.
Det var ju vad jag ville. Det vet du väl?
Men det är viktigt att du släpper fram alla dina känslor här hos mig.
Kom in.
- Hej. - Hej.
Har du tid ett ögonblick?
Visst.
Vad är det?
Jag vill be om ursäkt för i går.
Det var bra att du sa ifrån.
Jag har inte varit ärlig mot dig.
Jag har faktiskt inte varit ärlig mot någon.
Jag...
- Michael och jag har problem. - Vad då för problem?
Vi har bråkat mycket.
Det är delvis därför jag har hållit på med telefonen så mycket.
Häromnatten vaknade jag klockan två och då låg han inte i sängen.
Han var i badrummet och pratade i telefon med nån.
- Är det assistenten? - Jag vet faktiskt inte.
Det märks att han är intresserad på sättet som han...
...försöker utelämna henne ur våra samtal
och väljer att inte nämna hennes namn.
Herregud.
Vad jobbigt.
Jag har inte ens pratat med honom än.
Jag vet inte om han litar på mig efter allt som hänt.
Så kan det vara.
När man stänger nån ute känslomässigt är det svårt att vinna tillbaka tilliten.
Du överskred många gränser.
Jag ville skydda Melissa.
Jag kunde inte berätta nåt för Michael om det.
Jag kunde inte dra in honom, hon är ju min patient.
Det förstår jag, men Michael förlorade dig i samma veva.
Det är priset man får betala, men det spelar fortfarande in.
Jag vet inte vem jag skulle vara utan honom.
Jag är så orolig och så...
Jag är helt förstörd.
Allvarligt, jag blir rädd för dig.
Hur går det? Hur mår din syster?
- Hon kommer ut om två veckor. - Jaså?
Jag har inte pratat med henne och jag är lite orolig.
Är hon kvar på Bellevue?
Ja. Det är tufft för familjen.
Inte minst för mamma. Hon far illa.
Fokusera nu!
Varför förstör du för mig, Diane?
- Du ville träffa mig. - Ja, kom in och sätt dig.
Jag är fortfarande helt slut...
Alla verkar tro att det hände nåt mellan mig och Alexis.
Jag hörde det.
Inget hände, Scott.
Det skulle jag inte säga.
Jag såg Alexis gå ut från ditt rum på morgonen. Det vill inte Jennifer veta.
Hota mig inte, jag har inte sagt nåt.
Jag är beroende av mitt rykte, Scott.
Jag kan inte ha medarbetare som viskar om mig.
Jag kan inte ge henne sparken nu när alla tror att jag ligger med henne.
Jag har inte sagt ett ord.
Hur kan det då ha kommit ut?
Berätta, Scott.
Det är så uppenbart. Hon är kär i dig.
Hon vill att alla ska tro att du ligger med henne.
Det var därför hon åkte med och säkert därför hon låg med mig.
Men du lever i förnekelse om du blundar för ditt eget ansvar.
På vilket sätt är det mitt ansvar?
Du tog med henne på resan och umgicks med henne
trots att du visste hur ni känner för varandra.
Det är inte lätt att veta var man ska dra gränsen.
Okej, tack.
Det här är Jean Hart. Det här är mina inspelningar.
- Kan jag hjälpa dig? - Liza, inte sant?
- Hej, Diane. - Hej.
Jag glömde min legitimation här häromkvällen
och jag vill inte störa, men...
Okej.
ANVÄND PORTTELEFONEN
- Rebecca? - Herregud, Diane!
- Förlåt! - Vad du skräms.
- Vart ska du? - Costa Rica.
Vi ska volontärarbeta på en gård där.
Det låter häftigt.
Jag...
Jag har tappat bort min legitimation och jag kan ha glömt den här.
- Jag försökte ringa dig... - Jag har inte sett den här.
Och i morgon
ska jag gå på en ny utställning på Rubin Museum.
- Är du ledig? - Faktiskt inte.
Jag ska träffa min mamma, till slut.
Oj, vilket framsteg.
Hon har tjatat på mig att följa med till terapin så länge
och jag har fattat en del stora beslut
så det kändes som rätt tillfälle att prata ut.
Vad då för beslut?
Dax och jag ska få barn.
Men jag känner att jag måste bryta med mamma fullständigt
innan jag själv får barn.
Jag...
Jag skrev ett brev till henne eftersom jag lär vara för nervös
för att våga säga det till henne när vi väl ses.
Ett brev... Det låter intensivt.
Kan du säga om det låter bra? Jag blir så orolig.
"Mamma..."
Jag förlåter dig.
Delvis för att jag nu går vidare.
Jag inser nu att jag inte kan fortsätta att jobba med mig själv
eller fungera i vardagen medan jag försöker ta hand om dig.
Tills du kan älska mig på det sätt jag behöver...
"...så tycker jag att vi ska ta en paus."
Vad tycker du?
Jag vill inte påverka er relation negativt med mina erfarenheter.
Kom igen nu, berätta.
Så här lär det bli... Terapeuten ber din mamma att redogöra för
hur du har sårat henne, och eftersom det är hennes terapeut
så kommer hon att försöka vara objektiv, men hon kommer ändå att ta ställning.
- Hon har gått till henne i... - Flera år.
Precis.
Om jag var du skulle jag bara resa iväg
och ta mig tid att vila ut i ensamhet. Utan mamma.
Jag kan inte ta hand om henne mer.
Jag vet inte, jag måste ha...
- Hittade du din legitimation? - Jag måste ha...
Jag måste ha glömt den på gymmet.
Men du...
Grattis till graviditeten.
Vilken grej!
Jag börjar tro att vi sätter oss på tvären mot våra mammor
därför att vi inte kan acceptera att vi kan bli som de.
Hej. Jag vill köpa kaffe.
- Malet? - Visst.
Hur modig är du?
Vill du ha en stark eller mild blandning?
Det är till min fru.
Då tar vi den starka.
- Vad heter hon? - Jean.
Behåll växeln.
- Tack. Varsågod. - Tack.
Kolla upp mitt band på Instagram.
Okej.
- Ha en bra dag. - Detsamma.
NYTT INLÄGG
Du är den enda jag kan prata med just nu.
Det gläder mig. Jag ser fram emot att träffas.
Vad bra.
Det låter bra. Tack, mamma.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig, Jeannie. Hej då.
- Hejsan. - Hej.
Hej.
Vi ska väl fortfarande på dejt?
- Det blir inget speciellt. - Jag vill ändå vara fin.
- Jag har nåt till dig. - Vad då?
- Vad gjorde du där? - Jag vet att du gillar deras kaffe.
Jag ville se hur det var där. Jag förstår varför du gillar det.
Tack.
Baristan gav mig ett flygblad för sitt band.
Lyssna...
Vilket flygblad?
Åh, Francine Låt mig vara din
Rätt bra, va?
Men du blir aldrig min
Helt okej.
- Det låter bekant. - Ja.
Du är så fin
Alla de där banden låter likadant.
- Känns så bra - Jag vill att du blir min
Kanske det.
Du ska bli min
Gillade du henne?
Va? Nej.
Nej.
Åh, Francine...
- Varför hänger du upp dig? - Jag blev nyfiken, bara.
- Jag gillar när du blir svartsjuk. - Det gör du inte alls.
Du och jag och min man, det blir tre
Jag tar en dusch, hur som helst.
Du är så fin
Jean, det är Claire. Rebecca har ställt in.
Hallå?
Är det nån där?
Varför gjorde du så?
Gå aldrig till mitt kafé igen.
synced & corrected by PopcornAWH www.addicted.com