EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Diane.
Diane Hart.
Jag...
Jag är journalist.
Relationsstatus:
Singel.
Läst vid Stanford.
Favoritdryck: Bulleit. Bourbon.
Adress:
309 West 81st Street.
Framtidsplaner:
Okända.
Diane.
Diane Hart.
Ja, du ska få mat.
SMS FRÅN S
Jean!
Holly! Vilken trevlig överraskning.
- Jobbar inte du inne I stan? - Jag börjar sent några dagar I veckan.
Jag tänkte faktiskt ringa dig I dag.
Jaså, om vad?
Jag hörde om vad som hände I skolan. Med Dolly.
Michelle pratade med några mammor, och Eleanor berättade det för mig.
Du vet, när telefonkedjan går...
Jag har pratat med rektorn. Allt är utrett.
Jag tittade på Dollys e-inbjudan till kalaset
och såg att Michelle inte har svarat än.
Det kanske är bäst så.
Vem vill ha sån dramatik?
Men vi ser förstås fram emot det.
Vänta tills du får se Dylans present.
Vad gulligt av er.
Jag ser fram emot det.
Ska du bjuda på nåt särskilt?
Nej, jag handlar bara det vanliga. Jag är inte lika bra på matlagning som du.
Det är aldrig för sent att lära sig.
Ha en underbar dag.
SMS FRÅN S
Jag hade jätteroligt. Ärligt talat kan jag inte sluta tänka på dig.
Fortfarande besatt av Sidney.
Ger inte upp hoppet.
Jag var inne och registrerade mig förra veckan.
Vi kommer att behöva boka andra tider.
Det går bra. Vad roligt att du börjar igen.
Ja...
Det är på tiden.
- Hur mår du annars då? - Bra.
Det är skönt att det är avklarat.
Men saken är den att det föll sig så att jag umgicks med Sidney häromkvällen.
Jaså? När då?
Jag var ju där med kartongen med hennes saker.
När hon gick igenom dem fick hon väl lite dåligt samvete eller blev nostalgisk.
Hon messade och tackade och vi gick ut och tog ett glas.
- Hur gick det? - Det var trevligt.
Riktigt trevligt.
Fast hon har sabbat mig känslomässigt,
så är det bara hon som kan laga mig.
Det känns säkert så,
men du är nog för nära inpå för att ha ett rimligt perspektiv.
Det vet inte hon. Hon tror att jag träffar nån annan.
Dejtar hon någon?
Alltså... Det gör hon säkert.
Hon träffar alltid nån. Hon behöver uppmärksamheten.
Men det är säkert bara som tidsfördriv.
Hon sa nåt ganska konstigt.
Jag vet inte riktigt hur jag ska tolka det.
Hon nämnde en kvinna.
- Intressant. - Hon sa inte mycket och jag frågade inte.
Hon berättar bara om hon själv vill det. Men hon verkade nyfiken.
Varför tror du hon nämnde henne?
- Jag vet inte. - Okej. Den här...
Den här veckans hemuppgift kan förefalla extrem...
...men det är normalt förfarande...
...vid beroendeproblematik.
Jag, Sam Duffy, lovar och svär att inte ha någon kontakt med Sidney Pierce.
Ja, det känns ganska extremt.
Jag vet vad du känner för henne och hur mycket du tror att du behöver henne.
Men du behöver gå vidare, Sam.
Ju mer kontakt man har med drogen, desto svårare är det att bryta beroendet.
Fundera på det. Ta med det hem.
Okej.
Och kom ihåg att även om det känns bra, så är hon inte lösningen.
- Jeannie! - Hej!
- Vi saknade dig. - Ja, det var synd att jag inte hann komma.
Att Desperate Housewives var såna nattsuddare...
De kan verkligen dricka.
Natalie blev så packad att vi inte ens kom ut.
Inredningen är bara halvfärdig, så vi satt på golvet och drack ur plastmuggar.
Som I gamla tider. Du måste verkligen se lägenheten.
Kanske på måndag efter jobbet? Jag kan be Stacey att stanna längre.
- Perfekt. - Okej.
FÖRÄLDRAFÖRENINGENS KAKLOPPIS
Michelle.
Michelle!
Hej, Jean!
Jag vill be om ursäkt för det som hände.
Dolly ville nog bara visa uppskattning...
Ja, det är ju sånt åttaåringar gör.
Tack för att du förstår.
Jag tänkte att flickorna kunde leka nån dag.
Jaha. Ja, jag ska kolla.
- Nästa vecka är knepig. - Vi kan anpassa oss.
- Kan ni komma till oss på torsdagen? - Vi kommer.
- Mamma! - Det var min signal.
Vi ses på torsdag nästa vecka.
- Hej, gumman. - Hej.
- Hur har du haft det? - Bra.
Det roligaste var att vi hade rast inne och lekte Star Wars.
- Jag var jediriddare. - Vilken då?
När ska jag klippa mig, mamma?
Du har så vackert hår, gumman. Vi har ju pratat om det här.
Men jag vill inte vara vacker. Har G.I. Joe vackert hår? Knappast.
Sluta nu. Har du gjort läxan?
Ja, ja, ja...
Får jag se?
Vänta...
Hej, älskling. Jag lagar mat.
- Jaså, vadan detta? - Lägg av.
Jag ville bara inte koka spaghetti igen, så jag lagar faktiskt...
...boeuf bourguignon.
Oj, det låter svårt!
Jag försöker lära mig.
Vad tråkigt att missa det. Jag är fast på kontoret.
Vi kan vänta på dig.
Nej, det kan nog dröja.
Ät ni. Jag tar nåt här.
Visst. Vi ses sen.
När kommer pappa?
Efter att du har lagt dig.
Fan!
Uppriktigt sagt verkar du ha många beundrare.
Du borde vara försiktig...
- Hej, främling. - Hej!
Jag har väntat på dig.
- Har du? - Ja.
- Hej. - Hej.
Jag kanske borde jobba över oftare.
Jättekul...
Hur var det på jobbet?
Allan erbjöd mig biljetter till Islanders-matchen.
Du är uppe I smöret nu.
Jag sa ju att jag var värd att satsa på.
Jag har aldrig tvekat.
Hur var finmiddagen, då?
Jag ser fram emot att smaka din "boeuf bourbognon".
Bourguignon.
Vi åt upp allt. Så gott var det.
Jag trodde att du åt på jobbet.
Ja, jag var bara lite kvällshungrig. Det är ingen fara.
- Jag tar och kokar lite pasta. - Okej.
- Du måste ha I olivolja. - Jag kan det här.
Du är styv I korken efter din "boeuf boringnon", men...
...jag minns den där banandesserten som inte blev så lyckad.
Håll käften.
Jag visste inte att det bara skulle vara tre teskedar rom.
Istället för trettio?
Det roligaste var när din mamma försökte låtsas som om det var gott.
Hon lämnade ingenting på tallriken.
Ja, det var snällt av henne.
- Ska vi spela om disken? - Visst.
- Vill du kupera? - Ja, det vill jag. Bort med tassarna.
Nu kör vi.
Fan.
Det börjar inte bra, Holloway.
Ska vi slänga in soporna också?
- Visst. - Okej.
Jag nöjer mig.
- Jag också. - Jaså, du...
Allvarligt? Du höjde ju på ögonbrynen, det är så du avslöjar dig.
Jag vet att du tror det, men jag överlistade dig.
Konstigt.
Du...
Jag visste inte att sexiga Lexie är med på dina privatsamtal.
Det är hennes jobb att anteckna sånt som är viktigt.
När det gäller jobbet, ja. Inte mig.
Okej, om du börjar prata om nåt privat
ska jag be henne att lämna.
Allt är väl privat, eller hur?
Bourbon igen?
Ja, jag har fått smak för det.
Så här var det inte förr.
När hon gick I high school byggde hon kulisserna till skolpjäsen.
De satte upp Pippin.
Jag satt där I aulan och tittade.
Hon hade inget emot det.
Det var länge sen.
Människor och relationer utvecklas.
Jag vet, jag ville bara ge dig lite kontext.
Det handlar inte om en liten förändring.
Vi pratar knappt I två minuter när hon ringer.
Hur tror du själv att Rebecca ser på er relation just nu?
Hon skulle nog säga att jag är befallande och för fördömande.
Men jag är hennes mamma.
Ingen annan sitter uppe på nätterna och oroar sig för henne.
Jag vill att Rebecca ska stadga sig och bli lycklig.
Du förstår, du har ju själv barn.
Det finns inget värre än att inte ha insyn I deras liv.
Det verkar som om du har varit besviken över Rebeccas val under en längre tid.
Kom ändringen I och med det nya jobbet?
Ja.
Då slutade hon ha tid med mig, helt enkelt.
Visst har jag sagt förut att relationer inte är ensidiga?
Kan du själv ha bidragit till Rebeccas avståndstagande?
Nej! Jag har varit som jag alltid är.
Jag har varit densamma. Hon har förändrats.
Jag tycker verkligen om dig, Jean, men uppriktigt sagt börjar jag tro
att terapin kanske inte hjälper så mycket.
Vi kanske...
Tror du att...?
Det kanske är dags att ta en paus.
Det var tråkigt att du känner så.
Hon vägrar ta ansvar för det. Hon skyller allt på Rebecca.
- Jisses. Har hon nån hobby? - Nej, jag har försökt uppmuntra henne.
Kom ihåg att vi inte ska göra jobbet åt våra patienter.
Ibland ska vi bara lyssna och vara deras bollplank.
Inse att du inte kan hjälpa alla.
Jag vet det. Tro mig, jag har försökt.
Men jag är så trött på att få höra samma tjat varje vecka utan att komma nånvart.
Det är... frustrerande.
Och nu ifrågasätter hon terapins värde. Mitt värde!
Det är det värsta med det här jobbet. Ibland kör man fast.
Ja, som det är nu vågar jag inte tro på nåt hon säger om Rebecca.
Claire är din patient, inte Rebecca.
Det du ska jobba med är hennes version, oavsett sanningshalt.
Har du tid, Jean?
Javisst. Vad gäller det?
Jo...
Jag vet att det är känsligt, men Melissa Saugraves psykiater på Bellevue
vill prata mer om vad hon säger I terapin.
Hon har borderline. Hon kan säga vad som helst.
Ja, men det vore nog bra om du ringer honom
och förklarar att hennes anklagelser är grundlösa.
Det är nog inte så klokt. Jag vill hålla avståndet.
Hon mår visst mycket bättre och kan till och med bli utskriven snart.
Jag behöver hålla avståndet.
Hon är för oberäknelig och jag behöver upprätthålla mina gränser.
Okej.
Givetvis. Jag förstår.
Lämna ett meddelande efter tonen.
Hej, Allison. Det är Jean Holloway.
Jag väntade på dig kl. 15.
Var snäll och ring mottagningen på 212 555 0168, så vi kan prata om saken.
Tack.
Jag, Sam Duffy, lovar att inte ta kontakt med Sidney Pierce.
Jag visste inte om jag skulle få se dig igen.
Det skulle du nog föredra.
Kan du ta över, Max?
Jag skulle faktiskt bara köpa kaffe. Jag måste till jobbet.
Jobbar inte skribenter på kaféer?
- Inte alla. - Ska jag visa dig stället?
Bara om du lovar att jag får kaffe sen.
- Visst, jag ska göra det extra gott. - Taget.
Här har vi vårt förtrollande lager.
Här mal jag kaffe och diskar koppar. Den glamourösa sidan av baristajobbet.
Jag är alltid nyfiken på att lära mig mer.
Då vill du ju veta varifrån kaffet kommer.
Ja, verkligen.
Jag är faktiskt nyfiken på dig också.
Jag bor I Bushwick och jobbar här. Vad mer vill du veta?
Hur det känns att vara du.
- Hurså? - Jag vet inte.
- Du har ju starkt inflytande på andra. - Och hur vet du det?
Att döma av det du berättade sist, om ditt ex.
Sam?
Det är verkligen slut.
Fast vi tog faktiskt ett glas häromkvällen.
Jaså? Hur gick det?
Det gick väl bra.
Jag kunde bara inte sluta tänka på att jag inte fattar varför vi var ihop.
Varför då träffa honom och leka med hans känslor?
Du är ju uppenbarligen medveten om din lockelse och din charm.
Han kanske fortfarande är kär.
Det är hans ansvar. Om han inte kan hantera det borde han inte ha kommit.
Men trevligt att höra dig prata om min... lockelse.
Min kompis Josh har en klubbkväll I Bushwick på måndag.
- Jag har andra planer. - Jag trodde att du var nyfiken.
Det är lite mer invecklat än så.
Okej...
Man tar I alla fall bussen till Morgan. Det är på det gamla sågverket.
Om du blir sugen på omväxling.
- Allison! Vad gör du här? - Det var ingen där ute, så...
Meningen är att du ska vänta I väntrummet.
- Du missade din tid I dag. - Jag kom åtminstone.
Det fungerar inte så.
Du ska komma på avtalad tid.
Okej, förlåt att jag är sen, men jag kom hit för att snacka allvar.
Jag sov inget I natt och jag...
Allison, är du...? Är du påverkad?
Nu anklagar du mig för att vara påtänd.
Det är fan inte sant.
Vänta. Jag förstår.
Sätt dig ner en stund, är du snäll.
Jag vet att du vill rikta din ilska mot mig, och det går bra,
men det kommer inte att hjälpa.
Du behöver inte gå I försvar.
Jag behöver bara veta om du har tagit nåt I dag.
Okej.
Jag tog några... Jag tog två tabletter innan jag gick hit.
Ingen fara, jag blir inte arg.
Men vi kan inte ha samtal när du är påverkad.
Vi kan boka en tid I början av nästa vecka.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag vet inte, säg vad jag ska göra.
- Säg bara vad jag ska göra. - Det är ingen fara, ut med det.
Säg vad jag ska göra!
Ut med det, bara.
Jag förstår att det känns hopplöst just nu.
Men det finns program.
- Det är inte drogerna. - Vad är det då?
Det är Tom... Min pojkvän.
När han kom hem när jag hade varit här senast
sa jag att vi borde tagga ner, och då blev han arg.
Han är som en annan människa när han använder.
Jag har hört att han säljer allt möjligt. Smärtstillande, kokain, fentanyl...
Jag rör inte den skiten. Det är för beroendeframkallande.
Det kommer att bli svårt att bli ren om du har det omkring dig.
Jag har ingen annan.
Jag kan inte räkna med mamma.
Vad skulle du göra om du fick veta att din dotter var körd I botten?
Du kan få stanna här ett tag. Jag ska inte skicka hem dig så här.
Du kan vila här.
Lägg dig ner.
Det är ingen fara, gumman. Det ordnar sig.
Jag tror inte att jag kan lämna honom.
Jag tror inte att jag är stark nog.
Din sökning efter "Sidney Pierce pappa London" gav inga resultat.
Åh, Francine Låt mig vara din
Men du blir aldrig min
Blir aldrig min
Jag känner mig så misslyckad.
Om man inte kan säga att man är gravid, nyförlovad eller nybefordrad,
så är man dömd att misslyckas.
Och slänger in några bilder från en safari som grädde på moset.
Man kan göra allt det, men om man inte är snygg
så får man ändå kommentarer. Det är som... på påsken.
Vem bryr sig om vad jag har på mig?
Jag berättade precis att jag tänker fira Thanksgiving med vänner.
- Hur lyckades du med det? - Jag sa att det är infekterat för mig.
Mamma och mina kusiner kommer säkert att prata om hur hemsk jag är.
Strunt samma.
Jag har slutat bry mig.
Är det en ny grej?
Ja, jag har alltid tänkt på vad jag berättar för familjen,
men det har gått av sig själv.
Det är mamma det handlar om.
När pappa dog stramade hon åt tyglarna.
Jag får ingen luft.
- Nu är det klart för dig. - Perfekt.
Vi ses snart, Diane.
Vi ses, Rebecca.
Jag kände för salongen.
- Äntligen! - Hej!
Jag rusade hem från jobbet. Jag behövde köpa mer chardonnay.
En skilsmässa ökar alkoholtoleransen.
- Herrejävlar, vad fint! - Eller hur!
- Daryl var här häromdagen. - Va?
Han trodde inte sina ögon.
Med det jag fick ut av skilsmässan har jag råd med det här.
Varje morgon växer min tacksamhet för att han var otrogen.
Det är mycket kvar att göra.
Jag har köpt ett bord, jag behöver en soffa till, ett riktigt soffbord...
Du har gott om tid på dig.
Det är svårt att komma på vad jag egentligen gillar.
Jag har vant mig vid att välja saker tillsammans med Daryl.
Det känns märkligt att lära mig vem jag är utan honom.
Ni anlitade väl inredare sist?
Glöm det, det här ska jag göra själv.
Vad dum jag är. Jag har ju inte med mig nåt.
Det behövs inte, Jeannie.
Jag hade tänkt det.
- Du försvann efter handledningen. - Ja, jag kände för salongen.
Ja... Ditt hår!
- Vad fin du är. - Tack. Det var en spontangrej.
- Vilken salong? - Den vid Irving Place.
Åkte du ända dit och sen hit igen för min skull?
Det var ingen fara. Nu skålar vi.
Skål för ett nytt kapitel I ditt liv.
En nystart! Det är inspirerande.
Det var sjätte gången du sa så där.
Jag ska berätta lite om hur internutredningar brukar gå till, Frank.
Du får inte undanhålla fakta från mig om jag ska försvara ditt bolag.
Bra. Tack. Hej då.
Jag ogillar när folk ljuger. Låt mig göra mitt jobb, för fan. Ursäkta.
Be inte om ursäkt. Alla där verkar medskyldiga. Det är demoraliserande.
Är man I den här branschen länge nog så får man se mycket sånt.
Jag föredrar att se folk som mänskliga snarare än onda.
- Tack. - Ingen orsak.
Om du vill äta här inne kan vi prata vidare om målet.
Visst.
- Så var det inte alls. - Okej.
Folk snackar så mycket skit.
Han var processjurist och jag gjorde min praktik där.
Jag förstår hur det låter, men han var inte min chef.
Vi hade inget som helst samröre I jobbet.
Och när det blev på allvar sa jag upp mig.
Men det är ändå slut nu. Det är inget att orda om.
Jag gick på dejt med min juridikprofessor.
- Fast inte avsiktligt. - Vad menar du?
I slutet av terminen bjöd hon ut mig på en drink.
Jag trodde att vi skulle fira, en klapp på axeln.
Vilken överraskning.
Det var skilsmässojuridik eller nåt annat deppigt.
Där satt jag I en mörk bar och hon började stöta på mig.
Jag vet inte vad hon trodde. Jag hade sagt att jag hade flickvän.
- Var det före Jeans tid? - Herregud, ja.
Jean skulle mörda mig om jag råkade gå på dejt med nån annan.
Om det är Frank vill jag inte... prata.
- Michael Holloways kontor. - Hej, Alexis. Är Michael där?
Det är Jean.
Hej, älskling.
Jag är I Larins nya lägenhet. Den är helt otrolig. Du hade tappat hakan.
- Var inte du där häromkvällen? - Jo, men...
Hon har skaffat nya möbler, så det är helt annorlunda.
Du låter avundsjuk.
Lite, även om jag inte skulle vilja springa efter Dolly på gatan här ute.
Vi skulle packa väskorna innan en vecka hade gått.
Vilken tunnelbana tar du hem? Jag tänkte vi kunde göra sällskap.
Det kommer att bli sent igen, så det blir nog taxi. Förlåt.
Ingen fara. Messa när du är på väg hem.
- Du också. - Okej. Hej då. Jag älskar dig.
- Vill du ha mer? - Nej tack.
Okej.
När Jean ringer behöver du inte lyssna.
Visst. Uppfattat.
Hej, Stacey. Kan du stanna ett tag till?
Kan du det? Underbart, du är en räddare I nöden. Tack.
Okej, vi ses.
Du har nått Nirvana.
Höger hand.
Förvånad?
Nej. Vill du ha?
Ja, definitivt.
Josh och Zal, det här är Diane.
Zal och jag är gamla polare. Avslöja inget.
Hur känner du Sid?
Vi har nyligen träffats, på kaféet.
Avskyvärt ställe.
Kände du Sam, hennes ex?
Ja, än sen?
Inget, jag bara... Jag blev förvånad.
Han känns inte som hennes typ.
Jag hoppades att det skulle hålla, men han höll inte måttet.
- Hon är kräsen. - På vilket sätt?
Han var en undergiven valp, men hon behöver en tiger.
Och hela grejen med Talia krånglade till det med Sam...
Vilken grej?
- Jag är bra på mer än bara kaffe. - Jag ser det.
- Skål för glada överraskningar. - Skål.
Jag vill inte att du ska se mig bakom kulisserna.
Jag vet att kvinnor har eyeliner. Det är inte som att få julen förstörd.
Men du känner inte till mina hemligheter.
Jo, kanske, faktiskt.
Säger du det?
- Jag fick reda på en I kväll, åtminstone. - Jaså, vilken då?
- Talia. - Än sen?
Vi dejtade ett tag, men det är en lång och ointressant historia
för vi är inte ihop längre.
Tro inte på allt du hör.
Folk säger saker som inte är sanna.
Gör du det?
Alltså... Alla låtsas väl? Vissa av oss är bara mer öppna med det.
- Jag tror att det kallas för att ljuga. - Semantik.
- Du är som ett levande Rorschachtest. - Vad menar du?
Du vill att andra ska titta på dig och se det som de fantiserar om, inte sant?
Varför vill du veta så mycket om mig?
- Jag tycker att du är gåtfull. - Och det är allt?
Du kan inte ljuga för mig.
Ser du? Ditt ansikte är helt transparent.
Har det slagit dig att det är vad jag vill att du ska se?
Pappa använder alltid pengar som morot.
- När kommer du hem? - Vid 12. Hälsa Sasha och Larin.
Jag får en present, men bara om jag städar åt hans fru och ordnar hennes hundpriser.
- Lyxproblem. - Ska du säga, Sid.
Var glada att era föräldrar kommer ihåg era födelsedagar.
Nu blir det en snyfthistoria.
Finns det nåt värre än att få höra att pappa har dött när man är på läger?
Ena dagen lär jag mig raka benen.
Nästa dag berättar mamma att pappa är död. Nästan för sjukt för att vara sant.
- Jag gillade din bluff där borta. - Vilken bluff?
Så lättlurad är jag faktiskt inte.
- Jag jävlas bara med dig. - Hur vet jag vad som är sant?
Varför dra en vals om att din pappa satt I fängelse om det inte var sant?
Det är lättare att säga att han är död än att säga sanningen till de jobbiga asen.
- Hallå? - Vilken sötnos!
- Mamma? - Hejsan.
- Ge hit den där. - Vem, sa du?
Mamma?
Vad fan? Man tar inte folks telefoner! Det är ett integritetsbrott.
- Jag jävlades bara. - Ja, det är tydligen din grej.
Jag ville hälsa på din systerdotter. Vad är fel med det?
- Det fattar förstås inte du. - Vad menar du med det?
Glöm det.
Du bryr dig inte om nån annan än dig själv.
Alla som korsar din väg råkar jävligt illa ut.
Hej.
In med dig.
- Hej, Stacey. Förlåt att det blev så sent. - Ingen fara.
Hon hade svårt att sova och ville ringa Facetime-samtal till dig och Michael.
Jag... Jag var på en tillställning.
Jag... kunde inte riktigt se henne.
- Varsågod. - Tack.
- Ha en trevlig kväll. - Vi ses nästa gång.
Mamma?
- Hej, gumman. - Jag kan inte sova.
- Varför inte? - Jag längtade efter dig.
Jag har längtat efter dig också, men nu är det dags att sova.
Vem var den där kvinnan?
- Vilken kvinna? - På Facetime.
Ingen särskild. En vän, bara.
Seså, dags att sova.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också, mamma.
Sov gott.
God natt.
Vad du smyger dig på!
Hej. Förlåt, du var så snygg.
Tack. Jag har en överraskning. Jag vet ju att du gillar bourbon numera...
Du är bäst I världen, vet du det?
- Får jag bjuda på ett glas, mr Holloway? - Absolut.
- Du verkar ha haft det roligt. - Ja, det var okej.
Jag fick mest höra om Larins dejtande
och Sashas besatthet av sin patient.
Det är på gränsen till opassande.
- Det kan du nog hjälpa till med. - Ja, kanske det.
Hur var det på jobbet? Har du ätit?
Nudlar, vid skrivbordet.
Vad tråkigt att du äter ensam.
Vad är det där?
Vi fick en stämpel när vi gick in på baren.
Det måste ha varit ett häftigt ställe.
Inte särskilt.
Jag har det bättre här, med det här I glaset
och det här sällskapet.
Skål...
...för mitt livs kärlek.
Och för mitt.
Undertexter: Karl Hårding