Da jeg var barn, var min planet Krypton ved at dø.
Jeg blev sendt til Jorden for at beskytte min fætter.
Min kapsel blev slået ud af kurs.
Da jeg nåede frem, var min fætter vokset op og var blevet Superman.
Jeg skjulte min identitet indtil en dag -
- da en ulykke tvang mig til at træde frem.
For de fleste er jeg reporter på CatCo Worldwide Media.
Men jeg arbejder med min søster for DEO -
- for at beskytte min by mod rumvæsner og andre, der vil den ondt.
Jeg er Supergirl.
I tidligere afsnit...
- Far? - Min søn.
Du forrådte mig, min elskede. Jeg er ikke færdig med denne planet.
- Lena Luthor? - Hvem er du?
Jeg har et tilbud til dig.
Vi har gidsler. Vi ønsker ikke at såre nogen.
I behøver ikke gøre nogen fortræd.
Ingen tvinger dig til at gøre det her. Det er dit eget valg.
Du og din ven valgte at gå ind i banken og tage de folk som gidsler.
Men ved du hvad? I kan også vælge at nedlægge våbnene.
I kan vælge at lade de folk gå.
- I kan vælge ikke at såre nogen. - Se! Oppe på himlen.
Selv ikke Pretty Boy Floyd fik chancen for at møde Supergirl.
Det bliver en god historie at fortælle i fængslet.
Supergirl, jeg havde næsten overtalt ham.
Jeg hjalp dig over mållinjen og tids nok til middag. Vi ses.
- Tak. - Alex, du skal ikke være flov.
Første gang jeg brugte mikroovnen, måtte de evakuere tre boligblokke.
Det er en overdrivelse, men jeg har set mindre farlige kerneeksplosioner.
Jeg kan bedre lide pizza end paella.
- Jeg er vild med skinke og ananas. - Man skulle ikke tro det.
Så I lige min kæreste?
- Hvad mener du? - Bankrøver: nul, Supergirl: to.
Hvad skal man overhovedet bruge politiet til?
- Han kommer fra en anden planet. - Men han har ret.
Hvorfor tale en fyr til fornuft, når Supergirl kan tvinge ham?
17 timers god gammeldags gidselforhandling spildt.
Er du vred over, jeg fangede forbryderne og reddede de andre?
Jeg kunne have overtalt dem.
Måske. Men nu er de i fængsel, og det er det vigtigste.
Så længe de ikke bruger Supergirl i deres forsvar.
Nogle kriminelle bruger det til at få droppet anklagerne mod dem.
Overdreven voldsanvendelse, ubrugelige beviser og selvtægt.
Jeg står for håb, hjælp og barmhjertighed.
Jeg tror, Maggie prøver at sige, at du er fantastisk mod et...
Et gigantisk lilla monster eller en halv-cyborg-morder. Klart.
Men ellers kræver politiarbejde en lidt mere delikat tilgang.
De fik en brækket arm og hjernerystelse.
Og det var efter du smadrede taget på et af byens vartegn.
Nu er der et stort hul på størrelse med Supergirl i det.
Der kunne være sket alt muligt, inden gidslerne bliv frigivet.
Ja, jeg smadrede nogle vægge, men jeg fik heldigvis alle sikkert ud.
Du kunne have spurgt. Du springer bare ud i det.
- Det er, fordi jeg kan flyve. - Okay.
Nu er jeg jo også superhelt.
Og nogle gange er det bedre at slå end at tale.
Nogle gange sårer det mere at tale. Jeg har gjort dig vred, så jeg går.
- Nej, Kara. Lad være med det. - Det er okay. Tak for mad.
Skat! Undskyld.
Jeg ved, du er vred over det, der skete. Med gid du og Kara kunne enes.
Jeg har det fint med Kara. Men jeg har det svært med Supergirl.
Okay. Vil du blive ved med at prøve?
Ja, for din skyld. Hvor skal du hen?
Jeg vil bede Kara gøre det samme. Hun er lige så stædig som dig.
- Rhea, dit forslag er enestående. - Forhåbentlig på en god måde.
Et aggregat til massetransformation og -gendannelse. Det er forbløffende.
Jeg så din TED Talk om kvanteteknologiens fremtid -
- og kom til at tænke på, det lige ville være noget for dig.
Det her kan revolutionere transport, energi, sikkerhed. Ja, næsten alt.
Man kan sende mad til områder med hungersnød og løse klimaproblemerne.
Altså, hvis det virker.
Dit forslag lyder fornuftigt, men det er stadig kun teoretisk.
Og derfor har jeg brug for dig.
Hvis man forener L-Corps arbejde med mit design -
- er jeg sikker på, at det kan blive til noget.
Jeg har selvfølgelig udeladt et par vigtige detaljer i forslaget.
Jeg ville se, om du var interesseret, inden jeg afslørede alt.
- Jeg er interesseret. - Godt.
- Jeg har reserveret bord på Paka's. - Hvordan kan jeg sige nej?
Bonnie, vil du sende det her ned til layout? Tak.
- Hej, Kara. - Maggie. Er der noget galt?
Jeg ledte efter Alex. Har du set hende?
Sov du ikke hjemme hos hende?
Jo, men hun tog af sted for at tale med dig, da du tog af sted.
- Sov hun ikke hos dig? - Nej, måske er hun på DEO.
Winn sagde, hun ikke har tjekket ind i går eller her til morgen.
- Mysteriet er løst. Alex? - Goddag, Kara Danvers.
- Hvem er du? - Jeg kunne spørge dig om det samme.
Alle tror, du blot er en fredelig reporter, men jeg kender sandheden.
- Hvad vil du? - Jeg har din søster.
- Du lyver. - Nej, det gør jeg ikke.
En mand ved navn Peter Thompson sidder på livstid i Albatross Bay.
Befri ham inden 36 timer, ellers dør din søster.
Jeg ved, du kan gøre det, fordi jeg ved, du er Supergirl.
Hallo?
Jeg genkendte dig i elevatoren. Jeg ved, hvem du er.
Dem, jeg arbejder sammen med, skal nok finde mig.
Og når de gør det, kommer du til at lide.
Jeg giver dig en chance. Sæt mig fri, nu!
Når jeg slipper ud herfra, dræber jeg dig.
Han siger, han har kidnappet Alex. Hvad sagde han præcis?
Han ville dræbe Alex, hvis ikke jeg befriede Peter Thompson fra fængslet.
Han ved, Kara Danvers er Supergirl. Han går efter min søster.
Hvorfor løslader vi ikke bare Peter Thompson og får Alex hjem?
- Vi forhandler ikke med terrorister. - Men det er Alex.
Hvis vi gør det, ved alle forbrydere, at Supergirl kan styres.
Selv hvis vi gør, som han vil, er vi ikke sikre på, at han frigiver hende.
Okay, folkens. Lad os komme i sving.
- Har du sporet hendes tracker? - Den har været offline siden i går.
Hendes bortfører må have slukket den.
- Kan du spore hendes mobil? - Ikke rigtig.
Han har forvrænget signalet. Hør, vi er nødt til at komme i gang.
Vi ved, at han kender Supergirl. Det kan vi bruge til vores fordel.
Det er ikke mange. Hvem kender din identitet?
Jeremiah, Eliza, Clark, DEO, Lillian Luthor.
- Hvad med Peter Thompson og Cadmus? - Ingen forbindelse.
Så stiller vi de forkerte spørgsmål. Vi har intet gerningssted eller spor.
De har tydeligvis planlagt det et stykke tid.
Alex's bortfører er et spøgelse, der ikke vil findes.
Hvad er så det rigtige spørgsmål?
Hvem er Peter Thompson, og kender han vores spøgelse?
- Hvor har du studeret? - På Oxford og en master fra MIT.
Jeg gik på MIT. Havde du Martinez?
Jeg var der nok en del år før dig. Jeg tager det som en kompliment.
Og du får en tilbage.
Din sortlegeme-feltgenerator imponerede mig. Du er et geni.
- Nu smigrer du mig. - Jeg er ærlig.
Gid jeg havde en datter som dig. Din mor må være stolt af dig.
- Jeg tror ikke, hun er stolt af mig. - Mor-datterforholdet kan være svært.
- Det er nærmest dommedagsagtigt. - Vi behøver ikke tale om det.
Det er helt fint. Hun har aldrig brudt sig om mig.
Hun prøvede at stjæle fra mig som i et helt normalt mor-datterforhold.
Du kan lave sjov med det. Det er imponerende.
Det prøver jeg også at gøre, men det lykkes normalt ikke.
- Har du det også svært med din mor? - Min søn.
Han har altid været mit livs lys.
Men for nylig har han mødt en frygtelig pige.
Og nu er alt forandret.
Min mand og jeg har mistet vores søn.
Og umiddelbart efter døde min mand.
- Det lyder forfærdeligt. - Normalt åbner jeg mig ikke sådan.
- Det var mig, der begyndte. - Nu jeg deler mine hemmeligheder...
Her er de vigtigste idéer, som ikke var med i mit forslag.
- Jeg lover ikke at stjæle dem. - Jeg stoler på dig.
Uanset hvilke forretninger vi laver, tror jeg, jeg har fundet en ny ven.
Skål for nye venner. Gudskelov jeg har mødt dig.
Mr. Thompson, Hank Henshaw, FBI.
Det her er kriminalassistent Sawyer fra NCPD og ms. Danvers fra CatCo.
En FBI'er, en panser og en skribent. Hvad skyldes denne forvirrende ære?
Skræmmende læsning. Hjemmerøverier, to gange spirituskørsel og to mord.
I er ikke kommet helt herned for at smigre mig, vel?
I morges ringede en anonym person og bad om at få dig løsladt.
Er der nogle, der vil have mig ud? Normalt prøver folk at bure mig inde.
En livstidsdom kan ikke være så rar. At være herinde helt alene.
- Har du kontakt med nogen udenfor? - I sidste uge.
Mr. J. C. Penney sendte mig et brev.
Der var tilbud på galosher. Jeg kan bare ikke gå med dem.
Min søster er blevet kidnappet, vi må vide, hvem der vil have dig ud.
- Ms. Danvers. - Spar på din sarkasme. Hvem er det?
- Hvem har taget hende? - Rolig.
- Hvem har min søster? - Det ved jeg ikke.
- Du lyver. - Nej, vi er færdige.
- Hvorfor lod du ham gå? - Jeg læste hans tanker. Han har ret.
Det hjælper ikke Alex, at du mister kontrollen. Det slår hende ihjel.
- Winn. - Vi har fundet ud af noget.
Jeg har kigget på, hvem der har besøgt Thompson. Et navn dukker op.
Det er godt nok et falsk navn, men jeg har et foto fra overvågningen.
- Thompson har en søn. - Men han har ingen familie.
Det er et familiedrama. Hans navn står ikke engang på fødselsattesten.
Jeg krydstjekkede navnet med retsbogsudskrifterne.
Barnet talte, da Thompson modtog sin dom.
Han hedder Rick Malverne. Han har et hus en time uden for byen.
- Hvorfor lyder det bekendt? - Fordi han voksede op i Midvale.
Alex? Alex?
- Alex, Alex. - Hun kan ikke høre dig, Kara.
- Rick? - Jeg har ikke set dig siden skolen.
- Har du fået min far ud af fængslet? - Det ved du godt, jeg ikke kan.
Kan du ikke, eller vil du ikke?
- Sig, hvor hun er. - Sådan fungerer det ikke.
Hvorfor prøver du ikke at spørge pænt, Kara?
- Du har altid været flink. - Lad mig nu bare tale med hende.
Så blev du lidt samarbejdsvillig. Jeg vil med glæde hjælpe dig.
- Alex? - Kara, er det dig?
Det er Rick Malverne fra Midvale. Han overfaldt mig.
Det ved jeg. Jeg er sammen med ham nu. Er du okay?
- Kan I spore min tracker? - Den virker ikke, vi ved ikke...
- Det må være nok for nu. - Nej, vent!
Det er ganske enkelt.
Hun har fortalt dig, hun har det fint.
- Nu bytter vi min far for Alex. - Din far er morder.
- Det var uagtsomt manddrab. - Fortæl mig, hvor hun er.
Tik tak, tik tak.
Det ser endnu sejere ud tæt på.
Hvis du gør mig noget, finder du hende aldrig.
Og så vil hun dø... langsomt.
- Han ser normal ud. - Han var sød, da vi gik i skole.
- Hvorfor gør han dette mod hende? - Vi prøvede at læse hans tænker.
- Lad mig gå derind og tale med ham. - Okay.
Og så siger man, at politiet aldrig er der, når man har brug for dem.
- Du kender mig altså? - Ja, jeg har lagt planer i et år.
Jeg har holdt øje med Alex. Jeg ved alt.
- Hvordan ved du, jeg er Supergirl. - Den dag på stranden.
- Hej, Rick. - Vi tager til stranden, vil I med?
Dengang anede jeg ikke, Alex ville spille for det andet hold.
Jeg var bare glad for, hun kom.
Din søster er lidt mærkelig.
Så skete der en ulykke.
- Kara, hvad laver du? - Alex!
Alex's lillesøster slap uden en skramme.
På skolen sagde man, det var adrenalin.
- Men det troede du ikke på. - Jeg så Kara gøre noget utroligt.
Det kunne jeg ikke glemme.
Kara boede i National City, og så dukkede Supergirl op samme sted.
Jeg lagde to og to sammen. Jeg vidste det.
Hvad er der sket med dig? Jeg kan huske, da Alex havde skoldkopper.
Du satte dig ved siden af mig.
Jeg var 14 og havde ikke et fint hus eller en perfekt familie ligesom jer.
Tror du, vi havde det let? Hvad tror du, jeg måtte gå igennem?
Hvorfor? Fordi du var nødt til at gemme dine superkræfter?
Jeg gemte mine sår!
Kan du forestille dig at have en mor, der kalder en for udskud hver aften?
Hver gang man har en forkert mening?
Så fandt jeg en livline. En far, som min mor holdt skjult for mig.
Han reddede mig fra hende og flyttede mig væk fra Midvale.
Selv om han måtte slide, sørgede han altid for mad på bordet.
Han skaffede mig penge til at komme på college.
For tre år siden tog staten ham fra mig.
Din far dræbte to mennesker. Han tilstod.
De var selv ude om det. Nu vil jeg befri ham, ligesom han befriede mig.
Tænk, at vi stadig taler om mig. I har 24 timer og 11 minutter.
Kom nu, Kara. Vis os noget af den der Midvale Junior High-ånd!
Befri min far! Ellers dør din søster.
Hvis du bruger den energi på at befri min far, er din søster snart hjemme.
Kara, vi er færdige her.
Det kunne være sjovt at finde ud af hvem af jer, der elsker hende mest?
Jeg ved ærlig talt ikke, hvem jeg ville sætte mine penge på.
Af sted med jer.
- Jeg går derind igen om et minut. - Nej.
Lad ham svede lidt. Vi fik det, vi ville.
Vi ved, han kender min identitet.
Vi ved, at han baserer hele sit selvværd på Peter Thompson.
Thompson kan skaffe os Alex tilbage.
Kan du lide det, du ser?
Det ser meget interessant ud.
Jeg giver dig adgang til elevatoren, så du selv kan komme herop.
Vagten skal bare bruge dit fingeraftryk, så laver de et kort.
Er det fint?
Jeg kiggede på dine tegninger, og der er et problem.
Et stof, der ikke findes på jorden.
Vi har 118, og det ville få omkring nummer 260.
- Jeg ved ikke, hvad du mener. - Det tror jeg, du gør.
- Var det, da jeg sagde "gudskelov"? - Du er et rumvæsen.
- Og den her har lige bevist det. - Rødt er aldrig et godt tegn her.
Jeg ved ikke, hvem du er, men jeg vil ikke hjælpe dig med at bygge noget.
Du taler om svig og om at blive såret, og så gør du det selv.
Du skal forlade mit kontor.
Der er adskillige bevæbnede vagter på vej, hvis ikke du kan finde ud.
- Ricky! - Far.
Al min tid i fængsel har jeg forestillet mig den dag -
- hvor jeg kunne tale med dig uden en glasrude imellem os.
Nu sker det. Det er godt at se dig, min søn.
DEO har gjort alt for at få denne mand løsladt.
Vi har gjort det, du ville. Sig, hvor Alex er.
- Ikke før vi er langt væk herfra. - Tror du, vi er dumme?
Jeg vidste dig min, din tur.
Så I kan sende os til Guantanamo? Det sker ikke.
Måske giver han dig en lille flig for at vise sin gode vilje.
Du er nødt til at give dem noget. Sådan fungerer det.
Fortæl mig, hvor hun er.
- Du ramte hans personlighed godt. - Hvad mener du?
Du kunne ikke beslutte dig for, om du skulle give mig et knus eller ej.
Det er typisk far.
- Hvad mener du? - Min far ville ikke forhandle sådan.
Han ville kun tænke på at komme væk og aldrig ende i fængsel igen.
Troede du virkelig, at jeg ikke var forberedt på dig, marsboer?
Nu har I kun 23 timer og 14 minutter. Tiden går.
Okay, intet problem.
Det gjorde ondt.
Kom nu.
Ja, for fanden.
Jeg har fået kontakt med en af vores trackere.
Systemet kan ikke genkende ip-adressen.
- Det ligner et hackerforsøg. - Vent! Det er Alex.
Hun kunne ikke få signalet ud, så hun har forbundet sig med et kamera.
Vi skal bare finde ud af, hvor kameraet er. Alex, du er sej!
Vi har fundet Alex. Jeg har fundet hende.
- Har du? - Hendes tracker har givet signal.
- Maggie, Winn har fundet Alex. - Hvad? Hvordan?
Du har vist undervurderet min søster.
- Det ville jeg ikke gøre. - Nu rabler det for dig.
Så snart vi er tilbage med Alex, ryger du i fængsel.
Nu har jeg advaret dig.
Hold øje med ham. Hej, vent.
Malverne virker stadig ovenpå. Ikke som en, der lige har tabt.
- Det var, som om han vidste det. - Vi lytter ikke på den psykopat.
- Hvert minut tæller. - Jeg vil også have hende tilbage.
- Vi er nødt til at gøre det rigtigt. - Jeg vil ikke vente.
Du er ikke den eneste, der holder af hende.
- Kara, jeg er hernede. - Alex?
NU HAR DU FIRE
Fire hvad?
Åh gud.
- Hvor er hun? - Jeg sagde jo, du ikke skulle.
Jeg gav dig 36 timer til at få min far ud af fængslet.
Du lyttede ikke, så nu fyldes det rum med vand på mindre end fire timer.
- Det er på tide at komme i gang. - Lad mig tale med Alex.
Sådan.
- Alex. - Jeg sendte et signal.
Han omdirigerede ip-adressen. Har du nogen idé om, hvor du er?
Jeg var bevidstløs. Jeg kan være langt væk eller inde i byen.
Alex, jeg vil ikke gøre dig fortræd. Det siger jeg også til din søster.
Få hende til at hente min far, så kan du komme hjem og blive tør.
Kara, nej!
Du skal ikke adlyde den terrorist.
Du må ikke lade dig afpresse. Det må du aldrig gøre.
Forstår du mig? Supergirl er vigtigere end mig.
- Alex, jeg er her. - Maggie?
Jeg må tale med dig alene.
Alle arbejder hårdt, og vi skal nok finde dig.
Vandet stiger, og der er noget, jeg må sige.
Du skal ikke tale, som om det er slut.
Nej, men i fald det nu er.
Det er det ikke. Du er en hård negl, Danvers.
Du finder en vej ud derfra -
- eller også finder jeg dig. - Maggie, hør nu efter.
Vi er lige startet på det her, og det må ikke slutte nu.
Ikke i dag. Ikke det næste lange stykke tid.
Vi har fejret vores første valentinsdag. Jeg vil have flere.
Jeg vil have flere. Jeg vil have vores første ferie.
Vi har ikke ikke engang skændtes om, hvor vi skal hen endnu.
Eller om, hvad vores første hund skal hedde.
Lad os kalde hende Gertrude.
Der er et helt liv fuld af ting, vi skal gøre for første gang.
Så du holder ud, okay? Hold ud, indtil jeg finder dig.
- Lover du det? Lov mig det! - Det lover jeg.
- Hvor er hun? Alex! - Hvad skete der?
Du skulle ikke være taget derhen. Nu er situationen værre end før.
Du skulle have lyttet til mig. Jeg er hendes kæreste.
- Jeg er hendes søster. - Tror du, det er mere værd?
Tror du, du altid ved, hvad der er bedst for hende?
Jeg har lige så meget at miste som dig.
Du skulle have lyttet til mig.
Har jeg ikke sagt det klart og tydeligt? Vi er færdige med hinanden.
Skrid, før jeg tilkalder vagten.
Jeg har ikke sagt det tydeligt, Lena. Det beklager jeg.
Du har ret. Jeg løj over for dig.
Jeg foregav at komme fra Jorden, fordi din mor afskyr rumvæsner.
Jeg antog, du havde det på samme måde.
Sådan gør folk, når de hører, at jeg hedder Luthor. De antager.
Alt, jeg ellers fortalte dig, var sandt.
Der er intet mere smerteligt end at blive forrådt af sine egne.
Det ved jeg, du forstår.
- Hvad vil du? - Jeg vil præcis det, jeg foreslog.
Vi skal arbejde sammen om at skabe en transmateriel portal.
De findes der, hvor jeg kommer fra.
L-Corp har allerede bygget en stor generatorspole, som vi kan bruge.
Portalen vil hjælpe jeres planet og mig med at komme hjem til min.
Jeg stoler ikke på dig.
Jeg begik en fejl. Du er slet ikke som din mor. Det forstår jeg nu.
Lad ikke et enkelt fejltrin fra min side afholde os fra noget stort.
- Jeg skal tænke over det. - Mere kan jeg ikke bede om.
- Lena. - Kara. Godt, jeg fik fat på dig.
Må jeg bede dig om et råd om noget... om nogen.
Det er ikke så godt lige nu.
- Beklager. Må jeg ringe tilbage? - Ja, selvfølgelig.
- Er der noget galt? - Jeg ringer til dig.
- Hvad laver du? - Jeg lytter efter hende.
Men jeg kan ikke høre noget. Jeg kan alle disse utrolige ting.
Men jeg kan ikke slå mig ud af det her eller...
...flyve hurtigt nok til at skrue tiden tilbage.
Jeg er bange for at miste den vigtigste person i mit liv.
I vores liv, Kara.
Maggie havde ret. Jeg har gjort situationen værre...
Maggie var vred og frustreret, og hun lod det gå ud over dig.
Du mente, det var det bedste at gøre for at beskytte din søster.
- Jeg er bange. - Kom her.
Det er jeg også.
Mindre end to timer. Uret tikker hurtigt.
Det ved jeg. Og hvis det tæller helt ned, taber vi begge.
- Jeg tror ikke, du ønsker at tabe. - Det gør du heller ikke.
Jeg tog fejl af Kara.
Hun er for meget pigespejder til at gøre det, hun skal.
Jeg fejlbedømte hende.
Måske har jeg undervurderet dig. Du arbejder i politiet.
Du kunne gå lige ind i fængslet og hente min far, hvis du ville.
Du holder af hende.
Jeg har set, hvordan du kigger på hende.
Den måde, din hånd rører hendes, når I går sammen på gaden.
Kærlighed kan få folk til at gøre noget, de normalt ikke ville gøre.
Jeg beder dig...
...hjælp os begge med at få dem, vi elsker, tilbage.
Kom nu!
- Sig, du har fundet noget! - Jeg har prøvet alt.
Jeg har tjekket bankkonti, opkaldslister fra fængslet. Intet.
- Vi skal nok finde hende. - Måske har han fortalt Maggie noget.
Hvor er Maggie?
- Hvad fanden laver du? - Tager dig med hen til din søn.
- Fed pistol. - Det er min kærestes.
Maggie. Du ved, Alex ikke ville have, du gør det her.
Jeg vil bare have hende tilbage.
- Nogle gange er ord ikke nok. - Nogle gange er vold ikke nok.
Hun har brugt hele dagen på at prøve at overtale din søn.
Og på at få ham til at forstå. Ved du, hvilke ord han har brugt?
Ord som at befri og at elske.
Han vil befri dig, ligesom du befriede ham.
Hvis han dræber Alex Danvers, vil han aldrig være fri.
Så må han leve med det resten af livet. Det bliver et helvede.
Du har gjort en masse dårlige gerninger i dit liv.
Men du har gjort en ting, som du kan være stolt af.
Du har været en god far.
Du støttede din søn, da han havde det hårdt, og det skal du gøre igen nu.
Hvis han dræber hende, vil den gode ting, du har gjort, være en fiasko.
Du skal være far for ham nu.
- Tiden er løbet ud. - Hvor kan han have taget hende hen?
Der er et sted.
- Alex! - Alex!
Alex! Alex!
- Gudskelov, du er i live. - Hun har det okay.
- Du holdt ud. - Jeg holdt ud.
- Hej, du. - Hej.
- Er du okay? - Om jeg er okay? Joker du?
Det trick med dine bukser var smart. Hvad var det for noget?
Jeg skulle bare købe mig lidt tid. Jeg vidste, du ville komme.
Han lod mig ikke tale ud før, men jeg...
- Men jeg må sige det nu. - Tag det roligt.
De der første gange, du talte om.
Jeg vil have dem alle sammen med dig.
Vi skal aldrig stoppe med at prøve noget første gang.
Jeg elsker dig, Maggie Sawyer.
Jeg elsker dig, Alex Danvers.
- Ja? - Ja.
- Hun nægtede at blive i sengen. - Er du sikker på, du er klar?
- Jeg vidste, du ville klare den. - Du klarede den godt. Også dig.
Jeg gjorde bare, som du har lært mig at gøre.
- Åh, du overlevede. - Du får ikke lov at tale med hende.
- Hvad gør I ved ham? - Mit job, beskytte Supergirl og DEO.
- Vil du slette hans hukommelse? - Har du noget imod det?
- Sørg for, at han husker det. - Javel.
- Jeg skal takke dig. - Takke mig? For hvad?
Jeg var så bange for at miste hende, at jeg ikke tænkte klart.
- Jeg var lige ved... - Måske gjorde du det rigtige.
Jeg mindede dig blot om det, som du har fortalt mig igen og igen.
- Vi var et godt team, ikke? - Vi elsker hende begge to.
Ja.
Hvad? Nej, kom her.
Jeg er nødt til at gå.
Lena, jeg beklager, jeg ikke kunne tale tidligere.
Jeg ville bare høre, hvordan du havde det. Du lød oprevet.
- Det løste sig. - Godt.
Brunch på søndag?
Ja, det lyder fint, men helst ingen kål den her gang.
Du ringede for at få et råd.
- Jeg fandt ud af det. - Okay.
- Farvel. - Farvel.
- Er du klar til at forandre verden? - Mere end du aner.