Astea sunt ultimele lucruri ale lui Robby.
Cum suporți despărțirea?
Foarte bine, având în vedere că suntem rude,
și deci e clar că nu putem fi împreună.
Dacă aveți nevoie de mine azi,
mă găsiți la mine-n cameră, vreau să mut mobila
ca să nu mai semene cu camera
în care m-am tăvălit cu vărul meu.
- Văr de gradul 3. - Tot aia e...
Tot oribil e.
Nu încerca să banalizezi, Jess.
Așa e, așa e.
Bună, Nick.
Ai pantaloni de jogging și bluză de trening?
Nick, faci jogging?
Distracție plăcută.
Oh, Doamne. Ce se-ntâmplă cu Nick, Reagan?
Da, care-i faza? Sunteți okay?
Nick a ieșit la alergare.
N-ar trebui să ne-ntrebăm ce se-ntâmplă cu Nick.
El iese la alergare numai dacă e supărat.
Și avea și bluza de trening pentru vremuri triste.
Și din câte mi-am dat seama era și spălată,
ceea ce mă-nfioară.
E bine. Totul e okay.
Tocmai am trecut pe lângă Nick care alerga pe stradă...
de bună voie!
Oh, Doamne!
Poate mă înșel.
Nick! Ești okay?!
Sunt lângă tine!
Și te iubesc!
Dar să știți că nici unul dintre voi nu-și exprimă sentimentele normal.
- Asta da... - Nick!
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.
Vă place boba?
E bună.
De ce te uiți așa la noi?
Vrei ceva de la noi, nu?
Boba e o metaforă.
Aly e ca perlele de tapioca în ceaiul meu matcha,
face ceaiul și mai bun...
Cred că ați înțeles ce vreau să zic...
N-avem nici cea mai vagă idee.
Eu nu pricep ce zici...
de vreo 3 ani jumate.
O s-o cer pe Aly de soție.
Ce?!
- Da, da. - Oh, mamă!
- Winston. Fratele meu! - Da.
Da.
Și-o să am nevoie de ajutorul vostru pentru asta.
Dar să rămână între noi. Doar vouă v-am spus.
- Da, nu spunem nimic. - Te ajutăm cu orice.
Ne vedem la bar într-o oră, okay?
Îmbrăcați-vă frumos.
O să discutăm detaliile. O să am nevoie de voi toată ziua.
- Suntem cu tine. - Da.
Micuțul Winnie a crescut.
Mai întâi o să fie soț, iar apoi într-o zi
o să fie tată...
Într-o zi?
Sunt deja tată.
- Aia e pisică, Winston. - E sânge din sângele meu.
Nu pot să-l înțeleg.
E ca și cum aș fi găsit un bebeluș în pădure,
și nu știu când îi e foame, sau când îl doare ceva,
sau dacă îi e frică de lumina din bucătărie.
Știu.
Nick e o enigmă împachetată în chestii de la Chicago Bears.
Ai nevoie de cineva cu experiență.
Intră!
- Bună, Nick. - Bună.
Ești cumva supărat?
Nu. Mănânc păstăi de soia.
Dă-mi cana.
- Ce gust nașpa au. - Așa credeam și eu.
Am trimis Cronicile Pepperwood la o editură
și am primit o scrisoare de refuz azi.
- Cariera mea e terminată. - Nu, nu e.
Nick, într-o zi o să ai ocazia
să vorbești cu Oprah despre cartea asta.
Ai vorbit cu Reagan despre asta?
Cred că ar știi ce să-ți spună.
Nu, mi-e prea rușine.
Nick, e prietena ta. Trebuie să o primești în lumea ta.
N-o lăsa să stea la ușă...
- Okay. - Invit-o înăuntru,
arată-i părțile ciudate
și buruienile din viața ta, și pereții scorojiți...
Bine, dar n-o las să se apropie de locul meu de refugiu.
Pe nimeni n-ar trebuie să lași să se apropie de locul tău de refugiu.
Unii trebuie să se apropie ca să facă curățenie acolo.
Cine să facă curățenie?
Sufletul pereche.
Tu despre ce vorbești?
Hei. Am aflat ce și cum.
Lui Nick i-a fost refuzată cartea și îi e foarte rușine.
Deci bastonul...
♪ va fi predat... ♪
... ție.
Tu chiar ai un baston?
Era al lui Robby.
Îi plăceau competițiile masculine de jonglerii cu bastonul.
- Îmi vin multe întrebări... - Nu.
Mai întâi, vă mulțumesc
că ați venit la acest eveniment special.
Trebuie să menționez că arătați foarte bine.
Când vine Aly,
o să-i sugerez o activitate
pe care s-o facem toți 4.
Apoi o să mă scuz,
și-o să vă las pe voi 2 să-i distrageți atenția,
ca eu să mă pot pregăti...
de show.
Îmi vine să țip
și nu știu cum să mă abțin.
E foarte palpitant.
La un moment dat o s-o sun pe Aly,
ca s-o informez că mi-a murit mașina undeva în Malibu,
unde-o s-o aștept la un picnic de vis
chiar lângă planta ei preferată...
... banalul cactus.
Iar îmi vine să țip. Oh, uite că vine.
Oh, eu deja țip. Aly!
- Bună. - Bună, bună.
Bună, bună.
Bună.
Aveți o energie ciudată.
Am băut apă cu bule. Și de-aia râdem.
- Ce faci? Ce faci? - Bună. Bună.
- Ce faci? - Bună. Bună.
Bună.
Schmidt și Cece ne-au rugat
să-i ajutăm să văruiască în casă.
- Să văruim în casă? - Să văruiți în casă.
Ții minte? Asta e o activitate pe care o putem face toți.
Mai ții minte, că ai vrut... ai vrut...
Să văruim în casă. Să văruim în casă. Da... exact.
Deși aproape toată casa e deja văruită.
Am vrut s-o terminăm împreună cu cei mai buni prieteni.
Nu cu profesioniști.
Ca și cum ar fi căsuța din copac...
dintr-un film pentru copii.
Ce să zic, n-am mai făcut asta...
Deci ești de acord.
Ah, dar tocmai mi-am amintit,
eu n-am cum s-ajung.
Mamă, ce nașpa.
- Ce veste șocantă. - Fir-ar.
Dar, ce să zic...
Ce faci, fratelo?
Credeam că o să vorbești cu Reagan.
Am încercat dar a stat la telefon toată ziua,
ca un moș care așteaptă un pachet.
De genul... "Alo..."
N-o mai imit...
Da. Vă mulțumesc. Voi fi acolo. Mersi.
Nick, știu că editura aia ți-a respins cartea.
Dar editura aia poate să se ducă naibii.
După ce îi bați cu bastonul ăsta,
pe care nu știu de ce-l mai am...
Pentru că n-ai nevoie de o editură.
Ai nevoie de o prietenă care a găsit o librărie...
care vrea să vândă Pepperwood.
Serios?
Incredibil. E incredibil!
Am sunat peste tot și în final am găsit una.
Reagan te-a salvat!
- Ești incredibilă. - Așa e.
Ne trebuie doar... 30 de exemplare ale cărții.
Oh, asta putem face.
O să fie greu, dar putem.
Sigur că putem. Le facem noi.
Minunat. Doar că ne trebuie până diseară, că avem prezentare.
Poftim, ai zis "prezen..."
- "prezentare... diseară"? - Da.
Pare a fi ceva...
public.
Păi da, el o să citească din carte, ca să se vândă cartea.
- E ceva rău? - Dacă e ceva rău?
Nu, e bine. O să...
O să citesc din carte diseară în fața oamenilor...
- Da. - O să citesc
în fața unor oameni care o să mă judece.
Nu e rău. E foarte bine. E...
Așa face Nick
când e supărat...
Bine că nu aleargă.
Deci vrei să citesc în fața unui public.
Vrei să citesc în fața unor oameni adevărați...
care au venit să mă asculte.
Și de unde... de unde să știu ce anume să citesc?
- O să citești din cartea ta. - Citesc din cartea mea. Bine.
E bine. Sunt bine.
Nu-ți face griji. Sunt bine.
Simt că inima îmi pompează
apă fierbinte din toaletă...
Vezi, o descriere deosebită, de genul ăsta,
o să facă senzație la public.
Ah, publicul! Uitasem de public,
iar acum iar mi-am adus aminte.
Nu pot. N-am cum. Nu pot să fac asta.
Gata, uite-o...
Cronicile Pepperwood.
Am făcut un prototip.
Jess, arată super!
- Arată super bine. - Cum ai reușit?
Oh, asta rămâne între mine și coșul meu de lucru manual.
Eu te-am scris.
Auzi, cum mai e?
Nu prea bine.
Și sinceră să fiu,
încep s-o iau razna și eu.
Uite, am luat-o razna.
Crezi că mă întreb dacă ești robot?
- Da. - Eu te-am făcut!
- Ești a mea. - Când face așa Nick,
trebuie să îi dăm să facă ceva.
Din fericire, avem multe cărți de făcut.
- Uite numele meu aici. - Să facem cărți!
Haideți aici, micuții mei Guttenbergi!
Poftim.
Jess, pot să iau și eu mănușile tale pentru cactuși?
Faceți cărți?
♪ Butterfly in the sky ♪
♪ I can fly twice as high ♪
♪ Take a look ♪
♪ It's in a book. ♪
Hai că știți restul.
Le punem... aici le punem.
Văd că nu te implici într-un proiect de lucru manual.
- Ești okay? - Da, da.
Nu. Reagan e puțin nesigură pe ea,
dacă îl susține cum trebuie pe Nick...
Deci o las pe ea.
- Uau. Sunt mândru de tine. - Mda...
Mersi.
Acum dă-mi mănușile pentru cactuși.
E foarte relaxant.
Chiar te pricepi.
E groaznică.
Ne strică dormitorul.
Parcă acoperă graffiti... cu ură.
Au mai rămas niște pete,
dar... pentru asta sunt posterele.
Calmează-te, okay? Aranjăm mai încolo,
dar acum trebuie s-o ținem aici, i-am promis lui Winston.
Auziți. Dacă tot facem asta aș vrea să vă spun
că nu-mi place culoarea din baie.
Știi ce?
Acum că mă gândesc, nici mie.
- Ce?! - Văruim acolo după.
- Super. - E o culoare la comandă!
- E doar vopsea! - Nu e doar vopsea.
Auziți...
nu că nu mi-ar plăcea să fiu martoră la o ceartă în șoaptă,
- dar mai bine plec. - Oh, nu! Nu, nu, nu.
- Nu poți să pleci. - De ce?
Nu poți să ne lași singuri.
- Pentru că...? - Pentru că...
pentru că...
pentru că avem probleme de cuplu.
E un... secret,
care e una din problemele noastre de cuplu.
Are gura mare, dar și fundul super.
Și asta e una din problemele noastre de cuplu.
O tratez ca pe-un obiect.
Știam eu că e ceva.
Toată lumea mi-a zis "Ei sunt perfecți!"
Și eu mereu am zis "Nu. Ceva în relația lor
"e foarte, foarte aiurea."
Bună, Nick. Unde e Reagan?
S-a dus să mai ia lipici. S-a terminat.
Câte ați făcut?
Una...
și cred că am greșit-o.
Nu pare să fie cum trebuie.
Prezentarea e peste 3 ore! Cum...
Hai să facem cărțile! Cred că am eu niște lipici
în trusa mea de lucru manual.
- M-ajuți tu? - Da!
Haide.
Mamă, ce mișto e lipiciul!
Și miroase și frumos!
Chiar că...
Ce-mi place mirosul de carte nouă!
Da, și mie.
Cărți noi nouțe.
Cărți noi nouțe!
Pot să-ți spun ceva? Mă simt extraordinar.
Mă simt foarte bine. Mă simt foarte încrezător.
- Sunt pregătit să citesc. - O să te descurci de minune.
Cred că pot să citesc toată cartea în 2 minute.
Da. Te duci și...
- Ce? - Ce?
Și lumea o să fie în delir.
Ceva de genul "Da, da, ne place cartea asta."
Și-o să cumpere toate exemplarele
și va trebui să tipărim altele.
- Așa o să fie. - Mereu ai avut părul așa?
Da.
Ești șaten?
- Cu siguranță. - Și de ce nu mi-ai spus?
E secret.
Fii atentă. Uite cum nasc cartea.
Poftim. E un bebeluș de carte.
Felicitări!
- Nu e cartonată! - Bună.
- Reagan! - Reagan!
- Reagan. - Reagan...!
Scuze că a durat atât.
Era una în fața mea la magazin
care a cumpărat 700 de nasturi, toți diferiți.
Mi-au zis să te salut.
- Salut. - Și ți-am luat o cămașă nouă, Nick.
Ce drăguț.
Dar de unde vine mirosul ăsta?
Am făcut o bibliotecă!
De la lipici e?
E din colecția mea privată.
E foarte puternic.
Sunteți drogați.
- Cum îți permiți? - Cum îți permiți?
- Nu sunt deloc drogat. - Ba ești.
Scrie aici să se utilizeze numai în spații deschise.
Și scrie că pe balcon nu e destul...
- Tu ești un balcon. - Bună asta.
- Cred că ar trebui să anulăm. - Nici vorbă!
Mă duc. Sunt pregătit să citesc.
Doar să mă-nchei la cămașă.
Problema cu cămașa mea de autor...
e că e făcută din miere.
- Nu e... - E prea lipicioasă.
- Ai tu lipici pe... - E din miere și d-aia...
Anulez.
N-ai cum să citești în starea în care ești.
Nu! Nu anula!
Te-ai străduit atât!
Am un rucsac plin de Pepperwood și sunt pregătită.
Jess, stai că vin!
Reagan, vino după mine.
Mă ridici?
- Că nu simt. - Stai că te ridic de picioare!
N-o trage de picioare.
Winston, unde ești?
Mai avem puțin și-o luăm razna.
Sunt la magazinul de costume, mă pregătesc pentru cerere.
La magazinul de costume?
Toate la timpul lor.
Când îți trimit SMS,
adu-o pe Aly în Malibu, okay?
Ca să nu ne întoarcem cu 2 mașini.
În plus, vreau să ne sărutăm de fiecare dată când prindem roșu.
Okay, Winston. Dar cât mai durează?
E un moment important.
Dacă stricăm totul, îmi distrugi viața, okay?
- Nu, Winston... - Okay, pa!
Nu. Nu, nu, nu...
Deci avem multe probleme de cuplu.
Iubita mea e disperată după dulciuri.
Zilele trecute a mâncat o pungă întreagă
de alune în ciocolată...
și apoi a dat cu pumnul
într-un automat de parcare.
A fost super ciudat.
Și țipă la mine mereu...
și odată a răsturnat o masă.
El iar a băgat la pariuri tot salariul.
Oh, nu!
La curse de ponei. Nu mă pot abține.
- Da, da... - Așa e.
Și tot ce câștigă la pariuri,
apoi trage pe nas.
Acum a-nceput și cu cocaina...
Îmi place ca-caina.
Mă simt invincibil.
Pare un preludiu ciudat...
- Eu m-am cărat. - Stai. Nu. Aly, te rog...
Nu mă lăsa cu monstrul ăsta furios.
Vrei... vrei să vezi monstrul furios?
Vrei să-i arăt și ei monstrul furios?
- Bine, poftim! - Nu!
Fir-ar...
... răstorn mese!
- Bine, eu am... - Stai. Aly, Aly.
- Te rog, nu pleca.
- Trebuie s-o ducem la nebuni! - Ce?!
Știu ce se întâmplă.
Vreți să mă țineți ocupată
până face Winston vreun plan de-al lui.
Nu. Aly, nu.
Poate chiar vreo farsă?
Sau cine știe ce altceva.
Dacă e vorba de o farsă,
spuneți-i că azi n-am chiloții buni pe mine. Vă rog.
Da, e o farsă. E o farsă.
Exact asta e.
E o farsă. Super.
Oh. Winston.
A rămas în Malibu.
Așa deci, să terminăm odată.
- Winston. - Dap.
Partea bună e că simt că mi-a trecut.
Partea proastă e că mi-a trecut de tot.
- Da. Și mie mi-a trecut. - Super.
De ce văd atât de bine?
Văd să citesc orice.
Ce-nseamnă asta?
Oh, Doamne. O lume secretă.
Okay. Nu cred că i-a trecut deloc.
Okay. Bună.
Vă mulțumim că susțineți această librărie.
Rețineți: suntem pe moarte. Vă rog să cumpărați ceva.
Aveam încredere, dar acum simt că mi-am pierdut-o,
așa că o să iau o doză.
- Nu, nu. Nu, nu, nu. - Doar odată, rapid.
- Una, repede. - Oh, doamne ferește.
Ai o problemă?
Revino-ți.
Primiți-l cu aplauze pe Nick Miller,
autorul cărții Cronicile Pepperwood.
Nu, nu.
- Du-te... - Nick.
Du-te. Te-a chemat...
Ce zi minunată.
Rețineți: suntem pe moarte.
Eu am scris asta. Fiecare cuvânt.
Pe toată.
E munca mea, nu a voastră.
Nu că ar fi un concurs.
Ar fi minunat, dacă nu v-ați mai uita la mine...
V-aș ruga să închideți ochii,
ca și cum ați fi la un spectacol
unde vi s-a cerut să închideți ochii.
- Ce? - Mulțumesc.
Vreți să vă plecați privirea, domnule?
Nick.
Toate astea sunt de vânzare.
Poftim? Da... vin acum.
Asta-i tot?
Eu aici locuiesc.
Deci ce facem? Care-i planul?
Ar fi bine să îi dăm ceva de mâncare întâi.
Ai niște carne? Sau alune?
De ce-aș fi venit la o librărie
cu carne sau alune în geantă?
- Okay. Caramele. - N-am nici de-alea.
Bine. Atunci spune-i că ai încredere în el,
și că poate să facă asta.
Da. Dar nu mă pricep la așa ceva.
Evident. Deci...
tu ce i-ai spune, dac-ai fi eu, Jess?
I-aș spune...
Nick, ești...
unul dintre cei mai mișto oameni pe care i-am întâlnit.
Oamenii de aici sunt norocoși să te asculte cum citești,
cartea e o parte din tine.
Și dacă vei da greș,
tu vei rămâne la fel de special.
Indiferent de ce se va întâmpla aici,
eu te iubesc oricum.
Sau ceva de genul ăsta.
Mi-a dat o lacrimă...
- Așa îi zic. - Okay.
Bună, Nick.
Ce faci?
Stau și eu aici. Am luat o pauză.
Aveam un moment... na...
Nu. Ești...
Ești incredibil.
Și ești...
Ești un băiat special.
Adică...
știi ce zic... ești...
foarte special, înțelegi ce vreau să zic.
Stai să o iau de la-nceput.
Nick.
Eu cred în tine.
Cartea asta e super.
Tipul ăla a scris-o?
Da. Sigur că da.
E ceva trist în el.
Știu ce vrei să zici.
Oh, hai că se mișcă.
Scuze. Știu că a fost ciudat.
"Soarele dogorea pe spinarea lui Pepperwood
"în timp ce se ducea spre tramvaiul din St. Charles.
"Vatmanul îi dădu o pungă de hârtie maro.
"Fără să o deschidă, Pepperwood știa ce era înăuntru:
"covrigi pătați cu sânge."
Tipul e de vis.
Oh, o să ai o viață grea...
Okay, Bishop, care-i faza?
- Chiar ai nevoie de rezervă? - Oh, am rezervă.
Un cactus de rezervă.
Oh, Doamne.
L-am plantat în acest loc perfect.
Cactusul e banal,
dar nu și compania.
- Bună, frumoaso. - E perfect.
Haide.
Ar trebui să le respectăm intimitatea.
Da, ai dreptate, ai dreptate.
- Mamă. Acum o cere. - Oh, Doamne, oh, Doamne.
- E în genunchi, acum o cere.
- Acum. - A trecut la treabă.
Era șiretul. Alarmă falsă.
Okay, acum e.
Acum. Acum o cere.
Uite inelul.
Nu cred că e inelul.
Îi dă un jeleu cu vitamine?
Okay, acum, acum.
La celălalt șiret?
De-aia îi leg șireturile cu nod dublu.
Știi ce? Hai să-i lăsăm. Cine știe?
- E... întâlnirea lor... - Ce face?
Puteți să plecați acum.
Sigur. Vrei să fiți doar voi, când îi pui întrebarea.
- S-a făcut. - Stai. Ce?
Suntem foarte fericiți pentru amândoi.
Voi ați crezut c-o s-o cer azi?
Nu. Hai că mă faceți să râd.
Cum adică nu azi?
Nu. Asta e doar prima fază... din cele 20.
- Ce? - Ce?
Da.
Am suportat toate astea
pentru un picnic cu cactuși și fără cerere în căsătorie?
Fir-ar, Winston.
Iubita mea merită cea mai deosebită cerere în căsătorie, okay?
Și asta nu se face în pripă.
- E chiar drăguț ce zice. - Nu e drăguț.
Am eu încă o fază pentru tine:
ce-ar fi să te arunc de pe stânca aia în ocean.
Nu vă faceți griji.
În următoarele 20 de săptămâni, o să am nevoie de ajutorul vostru
numai în fazele cu numere impare, okay?
Și vor fi și sub-faze, desigur.
Nu fac nici o sub-fază.
Gândiți-vă la ele ca la niște...
faze mai mici și foarte elaborate.
Acum chiar că întinde coarda.
Vă mulțumesc mult pentru ajutor. Faza unu e încheiată.
Nu pe nas.
Măcar una. Să fi vândut măcar una.
A fost foarte bine.
Nick. Vreau să-ți prezint cel mai mare fan al tău.
Bună. Mi-a plăcut mult ce-ai citit,
și cum ai citit, și personajele,
și cum arăți,
- și cum aș vrea să... - Gata. Să nu exagerăm.
Mariah ar vrea
să cumpere un exemplar.
- Vrei să cumperi cartea? - Da.
Cât ai la tine?
Un dolar.
Prețul de vânzare e 12.95$, așa că...
- E bine și un dolar. - Okay, bine. E bine și un dolar.
Bravo.
Și la un dolar ai și semnatură gratis.
- Poftim. - Mulțumesc.
Să n-o citești pe toată de-odată.
- Ești okay, Nick? - Da.
Sunt puțin îngrijorat...
- Scena din magazie. - ... de scena din magazie.
Eu nu-mi amintesc de scena din magazie.
Nu ții minte scena din magazie?
Nu-mi amintesc.
E o scenă sexuală descrisă foarte grafic.
- Asta nu e bine. - Dezgustător de sexuală.
Cui îi pasă?
- E prima carte vândută. - Felicitări.
- Am reușit. - Bravo, Nick!
Bravo mie!
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.