Az előző rész tartalmából.
A vérem Fehér Marsibélivá változtat téged.
Maga Hank Henshaw. Az igazi Hank Henshaw.
Hank Henshaw halott. Én Cyborg Superman vagyok.
- Mit tettek veled? - Vért vettek tőlem.
Helló, Kara Zor-El. Miben segíthetek?
Mondjon el nekem mindent a Medúza nevű programról.
Sosem tudom megunni, ahogy ezt csinálod.
- Elmondom neki. - Csak...
Csak hadd kezdjem én.
Csak úgy lazán bedobom, hogy milyen menő a ruha...
- Istenem. - Igen, igen, olyan...
"Ó! Ez nagyon menő!"
"Mintha valaki a KHO-nál csinálta volna."
Elég ebből, oké? Igen, a ruha menő.
De én vagyok a menő benne, ezért nekem kell elmondanom.
- Igen. - Kinek és mit? - Alex...
- Gondolkodtunk azon, amit mondtál... - Karával kapcsolatban.
Igen, hogy ne titkolózzunk előtte.
Megbeszéltük és...
És elfogom neki mondani, hogy én vagy az Őrző.
- Nem. - De. - Nem, nem, nem, nem fogod.
Nem, mert el kell elmondanom, valami nagyon fontosat.
Nem hagyom, hogy belerondítsatok az önbíráskodásotokkal az estémbe.
Sajnálom, egy szem- hunyásnyit sem aludtam.
- Nem, nem tudok várni. - Mire nem tudsz várni?
- Eliza mázas répájára. - Azt meghiszem.
Igen, mármint...
Winn a múltkori hálaadás óta ezekről áradozott.
- Családi hagyomány! - Majd én nyitom!
- Vidám Hálaadást! - Köszi!
Köszi, de amúgy, "Boldog Hálaadást."
- Ó, tényleg. Boldog... - Ez meg mi?
Hogy az? Te kértél tölteléket.
Ezért kitéptem a matracomból és beletömtem ebbe.
Hát, nem igazán így értettem.
Kara, ő a barátod Daxamról, akiről meséltél?
Igen.
- Ő a nevelő anyám... - Dr. Danvers!
Minő megtiszteltetés és kiváltság.
- Kérlek, hívj Eliza-nak. - Eliza.
Kara mesélte, hogy maga kiváló tudós.
Ez biztos, lebilincselő.
Muszáj hallanom erről a tudományról. Mi az a tudomány?
- Jól vagy? - Igen.
- Biztos? - Igen?
Szerintem Mon-El rámozdult Elizára.
Na ne már.
- És... hozott tölteléket is. - Anyám borogass.
Kérlek, ne.
Szóval... Látom, jól kijössz Mon-El-el.
Jaj, Kara. Azért beszélget velem, mert az anyád vagyok.
- Mi? - Tetszel neki! - Nem, dehogy is. - De igen.
Próbál bevágódni nálam, hogy lenyűgözzön téged.
- Az képtelenség. - Higgy nekem, egy anya tudja.
Kara, szeretnéd te kezdeni?
Igen. Oké. Oké.
Ez egy Danvers családi hagyomány, hogy mielőtt eszünk,
mindenki elmondja, szépen sorban, miért hálás, szóval...
- Ez tetszik. - Aki szeretné, kezdheti...
- Rendben. - Én akarom kezdeni.
Kara, először is, szeretném elmondani,
milyen hálás vagyok, hogy ilyen megértő barát vagy.
- Igaza van. Nagyon megértő vagy. - Az vagy.
- Nem, nem is az. - De, az. - Nem, nem az.
Igen én csak azt akarom... Csak mondani szeretnék valamit.
Én is hálás vagyok neked Kara, mert...
Mert nem csak megértő vagy, hanem kegyes.
Bárki megtalálhatott volna abban a hajóban.
De én vagyok a legnagyobb mázlista, hogy te találtál meg.
Akkor bele is vágok és elmondom, hogy
nagyon sok dolog miatt vagyok hálás.
És őszintén szólva,
nem hiszem, hogy valaha is ennyire önmagam lehettem, mint most,
és ennek meg is van az oka.
És ennek az oka az,...
Nos, ennek az oka, hogy...
Ez mindennapos egy Hálaadáson?
Supergirl 2x08 Medúza
Tehát, tegnap este, a tér-idő kontinuum
megjelent a lakásod közepén.
Amitől kevésbé lesz intenzív, mint a múlt évi Hálaadás.
Van ötlet, mi okozhatta?
Talán csak egy lény egy másik dimenzióból
vágyakozott az anyukád áfonyaszószára.
Igen.
Ideje tachionok és másvilágok darabkáinak részei után kutatni.
Rendben, emberek, az ünnepeknek vége, ideje dolgozni.
Szóval, a nap kérdése: Mit akar Cadmus Supergirl-től?
És Lillian Luthor miért vett tőled vért?
Mármint, miért nem ölt meg csak úgy?
Ennél szerintem sokkal aljasabbra készül.
Na, igen, a Luthorok szeretnek epikus bűnöket elkövetni.
Engem csak az érdekel, mit tud erről Lena.
Megtudjuk. Minden telefont lehallgatok.
- Minden gépet feltörök. - Nem, majd én megoldom.
Mármint, ismerem őt.
Biztos vagyok benne, hogy kiszedem belőle, amit tud.
- Hogyan? - Újságírói készségekkel.
És a jó öreg trükközéssel.
- Remek terv. - Nagyon is. - Gond egy szál se.
Srácok! Én is tudok trükközni ha akarok.
- Pontosan. - Jó tervnek tűnik.
- Azért csak hackelj! - Még jó.
Szóval, miről is szól ez az interjú?
Csak egy kisebb cikk.
"Befolyásos nők és az anyák, akik formálták őket."
Ó, mármint, persze, szívesen segítek, Kara.
Csak nem tudom, mennyire lehetünk anyámmal érdekesek.
Biztos vagyok benne, hogy anyukád nagyon érdekes.
Figyelj, Kara, írhatsz bármit, ami jól hangzik,
de az az igazság, hogy
a lányaként, nem feleltem meg neki.
Sosem értettünk egyet semmiben.
Miben nem értettek egyet?
Az üzlettel kapcsolatban vagy...
Istenem, dehogy! Anyámat egyáltalán nem érdekli az L-Corp.
És a Luthor Corp idejében?
Mit érzett, mikor meg- változtattad a cég irányelvét?
Úgy érted, mikor változtattam a "Gyilkolni az hatalomért" elven?
Persze, igen.
Egyszer azt mondtad, szeretnéd ha az L-Corp
az "Erővel a jóért." elvet képviselné.
Erre büszkének kellene lennie.
Igen, ebben reménykedem.
Figyelj, Kara, egy komplett idióta vagyok.
Elfelejtettem, hogy van egy találkozóm.
- Bízom benne, hogy az igazságot írod meg. - Igen.
Jó volt látni.
Anya?
Beszélnünk kell!
Hozhatok valamit?
- Nem. - Ahogy óhajtja.
Nahát. Te állandó vendég lehetsz.
Szóval, szükséged van társaságra?
- Nagyon jó társaság vagyok. - Igen, ebben biztos vagyok.
És valóban társaságot kereset, de valaki másét.
Bocsi, ne haragudj.
J'onn!
- Hé, mi történt? - Mind meghaltak! Az összes idegen!
Erre tényleg szükség van?
Jól érzem magam. Le tudok nyomni ezer fekvőtámaszt egy kézzel.
Nos, ez igazán lenyűgöző, de
nem kockáztathatjuk, hogy továbbadjuk, amivel megfertőztek
téged és a többieket a bárban.
Így felmerül a kérdés, hogy mi az ördöggel fertőztek meg?
Mondd el újra, mi történt!
Egyszer már... elmondtam nektek...
Láttalak, de nem téged,
hanem az igazit, az eredeti Hank Henshaw-t.
Követtem őt, harcoltunk és vesztettem.
Majd hallottam a sikolyokat.
Ha nem követtem volna őt, meggátolhattam volna ezt.
Az egyetlen oka, hogy még élsz,
hogy követted Hank Henshaw-t.
Még sosem hallottam ilyen fegyverről,
legyen biológiai vagy másmilyen, ami csak idegenekre van hatással.
És az az izé megölt mindenkit abban a kocsmában
leszámítva az embereket.
Szeretném az anyám segítségét kérni, hogy nézze meg a tetthelyet.
Az asztrobiológia a szakterülete, szerintem segítségünkre lenne.
Remek ötlet.
- Remek, akkor induljunk. - nem, nem, nem, nem, nem.
Te és én is karantén alá vagyunk helyezve a KHO-ban
amíg ki nem találjuk, milyen méreggel állunk szemben.
J'onn, ez a Cadmus.
Tudom. Terveznek valamit.
Az idegen húgom nem megy el innen, amíg ki nem találjuk,
hogy a Cadmus, hogy képes csak idegenekre támadni.
Jobb a biztonság, mint a megbánás.
Eléggé lehangoló látvány.
Általában az asztalomnál szoktam ünnepelni egymagamban.
A munkamánia családi vonás.
Most már tudom, hogy az ünnepek szellemében jöttél.
Általában ezt követi a hátba szúrás, hogy igazából nem vagyok Luthor.
Sosem hagytad elfelejteni, hogy örökbe fogadtak.
Mikor a gyerekeidről van szó, mindig Lex volt a kedvenc.
Te pedig mindig apádé.
Szinte már féltékenyen hangzott.
Nem kellene ennyire magadra venned.
Egy szülő sem szereti a gyerekeit egyformán.
És igen, talán Lex-et jobban szeretem,
- De téged is szeretlek, Lena. A magam módján. - Nos...
Most, hogy túl vagyunk az udvariaskodáson.
Mi a fenére készülsz?
Lex tárgyalása óta, alig beszélünk.
Úgy hittem, ezt próbálod jóvátenni.
Végül is, Hálaadás van.
De úgy tűnik tévedtem.
Egy újságíró szimatol utánad.
Nagyon okos.
És tud valamit rólad.
- Mi az? - Fogalmam sincs.
- Tudom, hogy mikor hazudsz. - Mégis miből gondolod?
Mert azt mondtad, szeretsz.
És mindketten tudjuk, ez nem igaz.
Kösz, hogy beugrottál, anya.
- A fenébe. - Ezt megszívtad.
Én jövök. Mármint, légy szíves.
- És börtönbe kerültél. - Ez eléggé helytállónak tűnik.
Hamarosan ki fogsz kerülni innen.
Mindketten. Úgyhogy ne duzzogj.
Hé, ugye te nem... Nem kedvelsz engem, ugye?
Persze, hogy kedvellek.
Nem, úgy értem, kedvelsz, mármint "úgy".
"Úgy" kedvellek?
Bocs de az angol csak a második nyelven.
Az anyám, Eliza szerint...
ezért voltál vele nagyon kedves Hálaadáskor.
Általában ezt csinálják a fiúk itt a Földön.
Kedvesek az anyukákkal, mert belezúgtak a lányukba.
"Belezúgtak"? Bocs de igazán értem.
Nem akarsz párosodni velem, ugye?
Mármint, láttad a nőket akikhez vonzódtam,
mióta ezen a bolygón élek, legyen földi vagy másmilyen?
Köszönöm, hogy tisztáztad a dolgot.
Mon-El!
- Hé, Mon-El! - Figyelem! Karantén megsértése!
Figyelem! Karantén megsértése!
- Maradj velem! Maradj velem! - Figyelem! Karantén megsértése!
Segítség!
- Egyelőre stabil az állapota. - Hála Rao-nak.
- De fertőzött. - Átadta Karának is?
A vírust nem lehet egymásnak átadni.
Levegőn keresztül kell érintkezni a vírussal, hogy megfertőzhessen.
- Ez legalább jó hír. - Van más is.
Izoláltam egy részt a vírusból Mon-El véréből.
A fehérje kód alapján.
Biztos vagyok benne, hogy a Kryptonról származik.
Egy kryptoni vírus?
Mégis, hogy tudták ilyenre rátenni a kezüket?
A vérem.
Ezért kellett nekik. Hogy bejussanak.
Hová?
A Magány Erődjébe.
Kelex, mi történt itt?
Kara Zor-El, behatolás történt az Erődben.
Hol? Ki volt az?
Maga az. Maga a behatoló.
És el lesz pusztítva.
Mit akartál itt, Henshaw?
"Medúza projekt..."
Apa.
Helló, Kara.
Mit szeretnél tudni?
Hát... Mi az a Medúza projekt?
A Medúza... egy fegyverré alakított vírus,
amit én alkottam, hogy megvédjem Kryptont.
Várj...? Egy vírus, amit te alkottál?
Ez egy közös feladat volt, tudósok és katonai céhek közt.
Genetikailag módosítottuk a vírust, hogy
megtámadhassuk azokat akik nem kryptoniak.
Egy invázió esetén,
A Medúzát bevethettük volna idegen harcosok ellen
eközben megóvtuk volna a civileket és az infrastruktúrákat.
Úgy nőttem fel, hogy azt mondtad, életeket mentesz.
Kryptoni életeket mentettem.
Ez egy tökéletes fegyver volt.
Most, a tökéletes fegyvered az ellenségem kezébe került.
Henshaw ellopta a vírus formuláját a Magány Erődjéből,
vagyis Cadmus annyit gyárt belőle amennyit csak akar.
Egy megállíthatatlan bio-fegyver,
ami megöl minden idegent a kryptoniakon kívül.
Ez egyre jobb és jobb lesz.
Így már érthető, Mon-El miért van még életben.
A kryptoniaknak és a daxamiaknak hasonló a DNS-ük.
Akkor, fel fog gyógyulni?
Az immunrendszere keményen harcol a vírus ellen.
De ellenszer nélkül a fertőzés legyőzi őt.
Itt van minden, amit találtam a vírusról az Erődben.
Anya és én azonnal munkához látunk.
Találunk rá módot, hogy legyőzzük.
Jól vagy?
Igen. Igen, jól leszek.
- Na, miről van szó? - A központi egységgel
lebontom a vírust molekuláris szintre.
Nem, úgy értem, próbáltál elmondani valamit.
Nem.
Nem?
Hogyan?
A titoktartás nem az erősséged, drágám.
Ez most más, anya.
Van bármi köze Maggie-hez?
Nagyon sokszor említetted őt.
Én gyönyörű Alexandrám.
Miért ilyen nehéz elmondanod nekem?
Úgy érzem, hogy...
Valamilyen módon cserben hagylak.
Miért hagynál cserben azzal, hogy meleg vagy?
Mindig átlagos életet akartál nekem.
Nézd meg, milyen élete van a családunknak.
Nézz rám vagy a húgodra.
Nem gondoltam, hogy azt hitted, hogy átlagos életet akarnék neked.
Te mindig más leszel, Alex.
Mert mindig kivételes voltál.
Úgy szeretlek, amilyen vagy.
Gyere ide!
Ezt a kilátást jobban szeretem, mint a cseppköveset a másikban.
Itt van előttünk az élet, amit mindig is megakartunk védeni.
Emlékeztet a kilátásra a szobámból Kryptonon.
Az egész várost látni lehetett abból az ablakból.
A fényeket, az elhaladó hajókat...
De mint mondtam,
valójában nem igazán láttam jól a dolgokat.
Egész életemben azt hittem, a szüleim voltak a jófiúk.
És most, hogy egyre többet megtudok,
hogy egyre valóságosabban látom a dolgokat,
egyre inkább szégyellem, hogy az ő lányuk vagyok.
Kara, a szüleid megpróbáltak megóvni egy bolygót.
Életeket próbáltak megmenteni.
Biztos vagyok benne, hogy Lex és Lillian Luthor
is úgy vélte, hogy jók a szándékaik.
Ez lenne az ő örökségük?
Halál és pusztítás az egész univerzumban?
A szüleid öröksége nem a halál és a pusztítás, Kara Zor-El.
Hanem te.
J'onn! J'onn!
Mi... Mi történik veled?
M'gann vérátömlesztése megmentette az életemet, de...
meg is mérgezett engem.
Én...
- Fehér Marsbélivé változom. - Istenem.
De Alex és Eliza, ők tudnak erre gyógymódot találni,
ők rendbe tudják ezt hozni.
Medúza most a legfontosabb.
Nem akarom elvonni a figyelmüket vagy bárki másét a fő feladatukról.
Meg kell állítanunk Cadmust.
Rájöttünk, Cadmus hogy tervezi felfegyverezni a Medúzát.
Szükségük van egy hatóanyagra,
ami a bolygónkon nem elérhető,
de van egy nagyon hasonló elem, a 454-es izotóp.
Ami borzasztóan ritka, mert kizárólag az L-Corp gyártja.
Ha Cadmus valahogy megszerzi,
akkor az egész városban szét tudja terjeszteni a vírust.
Semmit sem tudunk majd tenni, hogy megállítsuk őket.
Maggie?
Minden szabad egység menjen azonnal az L-Corp épületébe.
Kulcsok, öv, egyéb fém tárgyak...
Várjon!
Állj!
Tudhattam volna, hogy fel fogsz bukkanni.
Menjen ki innen!
Vissza! Vissza! A földre! A földre!
Folyton csak a világot próbálod megmenteni...
Téged ki fogja megmenteni?
Senki sem siet a segítségedre!
Maggie!
Csak kapd el a gazfickót!
Elment.
Biztosítottad az izotópot az L-Corp-ban?
Nem. Nem, de Henshaw-nak sem sikerült megszereznie.
- Hogy van Mon-El? - Nem javul az állapota, kicsim.
Még mindig nem vagyunk közelebb a gyógymód megtalálásához.
Kell, hogy legyen valami
azon a kristályon az Erődben, ami segíthetne nekünk.
Egyelőre van egy jó pár, ami azt taglalja,
hogy hogyan fogjuk össze és szórjuk szét a vírust.
De... nem hiszem, hogy gondolkodtak volna gyógymódon is.
- Mi van Lena Luthorral? - Mi van vele?
Lena anyja vette el a kryptoni vírust és alakította földivé.
Ha Lena vele dolgozik...
Lenát lesokkolta Henshaw látványa.
Őt is megölte volna.
A Luthorok elég jó színészek. Vagyis, inkább szociopaták.
A lényeg, hogy a megtévesztés mesterei.
Nem, nem. Láttam Lena szemében.
Semmit sem tud Cadmusról és az anyjáról.
Tudom.
Erre akár Mon-El életét is feltennéd?
Tudja, az az ajtó nem igazán szolgál bejáratként.
Igazából köszönetet akartam mondani a korábbiért.
Nemcsak megszámlálhatatlan beosztottam életét mentette meg,
hanem az enyémet is.
- Most nekem van szükségem segítségre. - Kérjen bármit.
- Segítsen megtalálni az anyját. - Az anyámat?
A maga anyja áll Cadmus mögött.
Ő a vezető.
- Hazudik. - Bár így lenne.
Elrabolt engem.
Most pedig, olyan vírus birtokában van, amivel a város
teljes idegen populációját kiirthatná.
Segítenie kell megtalálni őt,
hogy ne árthasson több ártatlan embernek.
Tudja, azt hittem, hogy maga más.
A mellkasán hordja azt a szimbólumot
és mindenki azt hiszi magáról, hogy jó ember.
Hányszor vette fel az unoka- testvére azt a felsőbbrendű jelmezt
és üldözte benne Lexet?
Az anyám sem egy szent,
de mégis idejön és megvádolja azzal,
hogy ő az ördög emberi testbe bújva?
Mikor kezd majd el engem is üldözni?
Tudom, milyen az, amikor a saját szüleink tévesztenek meg minket.
Viszont elég jó emberismerő vagyok.
És maga nem olyan, mint az anyja.
Ő rideg és veszélyes.
Maga pedig túl jó és túl okos ahhoz, hogy a kövesse a példáját.
Legyen önmaga hőse.
Ahol bejött, ott ki is tud menni.
- Sajnálom. Jól vagy? - Jól vagyok.
Csak kicsit ideges vagyok, nem megy ez neked valami jól.
Nyilvánvalóan már hatottak a gyógyszerek,
mivel, már készen is vagy.
Köszönöm.
Nem.
Én köszönöm.
Mégis micsodát?
Elmondtam az anyámnak.
- Tényleg? Hogy fogadta? - Jobban, mint én.
Tudod, amikor először céloztál arra,
hogy meleg vagyok, én... letagadtam.
Aztán azt hittem, hogy csak miattad volt.
Mármint, ki ne kedvelne téged?
De, tudod, mélyen legbelül még mindig nem fogadtam el,
hogy már az számított normálisnak.
De ma már ez a normális.
És örülök, hogy így van.
Mert...
Nem tudom... Végre... Megértem magam.
És már értem, hogy nem rólad szólt,
hanem arról, hogy végre a saját életemet éljem.
Úgyhogy köszönöm.
Bármikor.
Tanultál egy új képességet, amivel le tudod másolni magad?
- Mert kettőt látok belőled és ez elég menő. - Nem.
Nem, sajnálom. Nincs új erőm. Csak...
Szerintem csak te látsz duplán.
- Vagyis nekem van új képességem? - Igen.
A földi anyukád, Eliza, úgy véli, hogy haldoklom.
Talán nem olyan a hallásom, mint a tiéd, de attól az enyém is jó.
Találni fog rá gyógymódot.
Semmi baj.
Én...
Már többször kijátszottam a halált, mint bárki más.
Nincs ez így jól, nem kéne haldokolnod.
Csak az én családom tehet arról, hogy haldokolsz.
- Eliza mindent megpróbált. - Nem. Nem rá gondoltam.
A biológiai apám hozta létre Medúzát.
Ő az oka, hogy ilyen fájdalmaid vannak
és ő az oka, hogy nem tudok rajtad segíteni.
Tudod, igazán gyönyörű vagy ezzel a sok teherrel a válladon.
Nem kell jobb kedvre derítened.
Igen.
Nagyon gyönyörű vagy.
Ma már másodjára.
Mintha valódi anya-lánya kapcsolat lenne köztünk.
A Medúza vírus.
Ezért küldted ide azt a fajankót.
A 454-es izotópért.
Te irányítod Cadmust.
Ez most az a rész, ahol kioktatsz, ahogy azt Lex-szel is tetted?
Nem.
Amit korábban mondtál,
abban volt némi igazság.
Kérj tőlem segítséget és megkapod.
Ilyen egyszerű?
Ilyen egyszerű.
Nem gondoltam volna, hogy te is hiszel a célunkban.
Akkor talán itt az ideje, hogy jobban megismerd a lányodat.
- Mi az? - A radiológiai riasztó.
A 454-es izotópnak van egy radioaktív lenyomata.
Úgyhogy beállítottam egy programot, ami jelez,
ha elmozdítják az L-Corp raktárépületéből és...
- Hadd találjam ki. Elmozdították? - De még hogyan.
Úgy tűnik, Cadmus arra készül, hogy National City
kikötőjében engedi szabadjára. - De miért?
A kikötőben nincsen elérhető ivóvíz.
A tökéletes helyszín a vírust szabadjára engedni a levegőben van.
Így egész National City területén szétszóródik.
Ma este véget ér a rémálmunk.
Ma este minden idegen, aki valaha is a bolygónkra lépett, meghal.
Mert a Föld az embereké.
A jövő az embereké. Mi vagyunk Cadmus.
- Mennünk kell. Azonnal. - Szólj Alexnek
és készíts elő egy csapatot, amivel a kikötőben találkozom.
Nincs rá idő, Supergirl. Csak ketten vagyunk.
J'onn, nem mehetsz ki oda.
- Ha elterjed a vírus... - Meg fogok halni, tudom.
De ezt a sorsot hajlandó vagyok elfogadni.
Nem. Nem hagyom, hogy ezt tedd.
Tudom, hogy feldúlt vagy amiatt, ami éppen veled történik,
de nem hagyom, hogy valamiféle kamikaze küldetésre menj.
Kara, ha meghalok, önmagamként akarok meghalni.
Azért harcolva, amiben hiszek.
Nem mint valami mutáns horror-show.
Hadd osztozzam az idegen testvéreim sorsában,
bármi legyen is az.
Néhány anya medált visel, benne a gyerekeik képével.
Te pedig egy aknavető kulcsait.
Ez egy rakétakilövő.
És a tiéd.
Vedd el!
Bizonyítsd be, hogy velem vagy.
Engedd szabadjára Medúzát és
végezz a Földet fenyegető idegenekkel örökre.
- Ne tegye ezt, Lena. - Miért ne?
Luthor vagyok.
Menj, ezt elintézem.
- Maguknak annyi. - Ebben nagyon téved.
Maga egy szörnyeteg,
én pedig visszaküldöm magát a pokolra.
Végre igaza van, Henshaw.
Szörnyeteg vagyok.
Megvagy!
Istenem.
Maga lehet, hogy idegen, én viszont Cyborg Superman vagyok!
Az lehet, hogy kiborg, de biztosan nem Superman.
Jövök, M'yri'ah.
Halottnak kéne lenniük.
Az összes idegennek meg kellett volna halnia.
Te.
Kicserélted az izotópot.
- Semlegesítetted a vírust. - Így van.
És a rendőrséget is hívtam.
Rendben vagy.
Mindannyian rendben vagyunk.
Elment.
Uraim! Elértük a Csillagok Kútját. - És?
Semmi jele a kryptoni hajónak.
Találják meg!
Az ionos nyomvonal eloszlott. Nem tudom, hol keressem.
Találja meg!
Nem érdekel, milyen messze kell elmennünk.
Hány életet veszítünk el vagy hány napot égetünk ki.
Daxam Mon-El-jét meg fogjuk találni.
Meghaltam? Ez a mennyország?
Nem. Ki tudtunk fejleszteni egy gyógyírt
a vírus egy élő mintájából.
Amikor az anyám többes számban beszél, saját magára gondol.
De Winn és én nagyon lelkesen néztük.
Ez már így is jó hír, de lesz ennél még jobb is.
A Medúza vírus annyira könnyen volt felszerelve,
hogy képes voltam egy közös ellenfél ellen fordítani,
vagyis J'onn Fehér Marsbéli vérsejtjei ellen.
- J'onn! Nagyszerűen nézel ki! - Nagyszerűen is érzem magam.
Köszönöm, Eliza.
Igazán nincs mit.
- Úgy örülök, hogy jól vagy. - Igen, én is.
Nem tudom, mihez kezdtél volna nélkülem.
Szóval, fogunk...
- Fogunk beszélni arról, ami történt? - Igen.
Persze, mindent tudni akarok arról, hogyan iktattad ki azt a rakétát.
Nem, úgy értem megbeszéljük,
mi történt kettőnk között, miközben haldokoltál?
Én... Mi? Mi történt? Mit csináltam?
Nyáladzottál.
- Én... Ne. - Mindened tiszta nyál volt.
Az elég gáz.
De, ez... Ez minden?
- Igen, ez minden. - Oké.
Pihenj egy kicsit.
- Éhes vagy? - Igen.
Gyere be! Ne is figyelj a pizsamára.
Ne, pedig olyan aranyos.
Te...
Késő van. Kaptál egy ügyet, vagy mi?
Istenem. Milyen jó lenne most egy régimódi gyilkossági ügy.
Tudod, nem munkaügyben jöttem ide.
Én csak... látni akartalak és beszélni veled.
Minden rendben van?
Nos, pont ez az.
Ma majdnem meghaltam.
Igen. Azt nem engedtem volna.
Várj. Ezt tudom, de...
Ez elgondolkodtatott, hogy...
Olyan hülye voltam. Azt gondoltam...
És azt hiszem, valamennyire igazam is volt,
hogy miattam tudatosult benned az igazi éned.
És ez megijesztett.
De...
Az élet túl rövid.
És önmagunknak kéne lennünk.
És azokat kéne meg- csókolnunk, akiket akarunk.
És én nagyon...
Nagyon meg akarlak csókolni.
Én csak..
Szóval azt mondod, hogy kedvelsz engem.
Ez megmaradt.
Persze. De nem fogsz itt megőrülni nekem, igaz?
Valószínűleg.
- Remélem tényleg ez az a hely. - Ez az.
Mert ha nem ez az,
akkor valaki most nagyon össze lesz zavarodva.
- Barry? - Szia. - Tudtam. Tudtam, hogy te vagy az.
Tudtam, hogy te voltál az abban a fura átjáró szerű izében!
Sajnálom. Jó pár próbálkozásba tellett, mire idejutottunk.
Ő a barátom, Cisco.
A barát elég erős. Együtt dolgozunk.
- Szia. Cisco. - Szia. Meg kell, mondjam,
elég szép univerzumotok van. - Köszönöm.
Oké, emlékszel, amikor tavaly kisegítettelek és
te megígérted, hogy te is megteszed majd ezt értem?
Mivel állunk szemben?
Folytatása következik a The Flash-ben!
Fordította: DarkEagle és Redhead facebook.com/DarkEagleSubs