Din episoadele anterioare...
Nick a găsit jurnalul de bord al acelui vas.
San Diego e distrus.
Armata l-a ars.
- Ajutor! - Dumnezeule!
Dacă opresc vasul, se vor da oameni jos de pe el...
nu se vor urca alţii.
Vrei să te ajut cu bandajul? Nu arată prea bine.
Unde-i încrederea?
Sunt curios. Pe cine plănuieşti să laşi în spate?
Da, totul e clar acum.
Până când poţi amâna? Voi fi acolo.
Mexic?
Jake!
Jake, sunt eu.
Dumnezeule.
Aici!
Haide.
Ceva te-a tras sub apă.
Nu, aşteaptă!
Trebuie să văd cum te vindeci.
Puştiul nu se însănătoşeşte.
Nu o să facă asta.
- Va muri. - Opreşte-te.
Va muri şi se va transforma într-una din creaturile alea.
Ţine-i mâinile.
O să doară.
Nu!
Ia-l de picioare.
Nu mai putem sta aici foarte mult.
Trebuie să găsim adăpost pe uscat. Înţelegi?
Vom muri de foame.
E prea slăbit.
- Nu-l vom duce pe plajă. - Alex, te rog.
Îi sunt datoare.
Dacă-ţi pasă de băiat, gândeşte-te la ce-i trebuie,
la ce-i mai bun pentru el.
Ce naiba-i cu tine? E ars până la os.
Putrezeşte. Curmă-i suferinţa, Alex.
Va trebui s-o faci tu sau eu...
E în regulă.
E în regulă, Alex.
E în regulă.
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta & Azael
Facebook.com/RichardNastaRO Facebook.com/AzaelRO www.subtitrari-noi.ro
Răspunde.
Eşti acolo?
Mă poţi auzi? Sunt pe drum.
Suntem în Capistrano Bight. La 130 km nord-vest de...
Nu poţi dormi?
Trav.
Eşti aici?
Da.
Ce naiba?
Apa din mare răceşte motoarele.
Fără apă, motoarele se supraîncălzesc.
Presupun că ceva blochează canalul de absorbţie.
Deblochează-l şi hai să plecăm de aici.
Trebuie să coborâm sub vas să vedem ce blochează.
Soarele răsare în câteva ore.
Nu aş vrea să aştept până când cineva cu o mitralieră vine peste noi.
E beznă afară. Nu ştim ce-i sub vas.
Putem face lumină.
Să-ţi aduc înotătoare? Mergi puţin la înot?
Cu cât aşteptăm mai mult, cu atât creşte riscul.
Voi merge eu.
Travis, nu-i în siguranţă. Nu aşa decidem lucrurile.
Cred că omul tău a decis.
- Travis, aşteaptă până se crapă de zi. - Maddy, vasul trebuie să se mişte.
Dă-mi găleata.
Dumnezeule!
Ce mizerie.
Da, blochează canalul de absorbţie şi toate canalele sistemului.
- Putem s-o reparăm? - Pot încerca.
Trebuie să-l scot pe acel nemernic din canalul de absorbţie,
să scot mocirla asta şi să văd dacă sistemul de filtrare mai funcţionează.
- Cat durează? - Pot reconstrui carburatorul,
dar vasele nu-s punctele mele forte.
- Cat durează? - Toată ziua.
Mai mult sau mai puţin. Trebuie să văd cum stau treburile.
Uită-te şi tu. Dacă sistemul de filtrare e mort...
Nu avem toată ziua. Fă-o mai repede.
- Nu-s de mare ajutor. - Se vede.
Te-am supărat.
Iartă-mă dacă am spus nişte lucruri jignitoare, dar situaţia e de vină.
Eşti un tehnician bun şi-un membru valoros al acestei echipe.
Acum, te rog frumos, rapară vasul.
Da.
Ocupată.
- Cum te simţi? - Doamne, tată.
- Sunt bine. - Lasă-mă să văd.
E infectată rana. Îţi iei antibioticele?
Am rămas fără ele.
Ai febră.
Umărul meu e puţin inflamat.
N-am dormit bine, atâta tot.
Voi fi bine.
Pot să-i cer lui Madison medicamente mai tari.
Nu. Avem grijă singuri de noi.
Ce sugerezi să facem? Să mergem în Walgreens?
Sunt sigură că-i închis.
Nu înţelege greşit, Ofelia.
- Asta-i o chestiune familială. - Nu-s confuză.
Madison e prietena noastră. Toţi au fost acolo pentru...
Dacă are de ales între tine şi fiica ei, pe cine crezi că va alege?
Rămâne între noi.
- Înţelegi, Ofelia? - Da, înţeleg.
Mamă? Mamă.
- Mamă. - Alicia.
Ştiu că nu alergi pe puntea mea.
- Isuse, pe bune? - Ce s-a întâmplat?
- Ce e? - Uită-te acolo.
Muşcă peştii?
Vezi?
- Sunt cumva... - Valize. Foarte multe.
Sfinte Sisoe. Cum au ajuns acolo?
- Avem nevoie de provizii. - Alicia, nu.
Am tot urmărit. Nu-i nimeni acolo. Niciun infectat.
Şi toate lucrurile zac acolo.
- Sunt infectaţi în apă. - Nu vom înota.
- Un magazin în aer liber. Merg şi eu. - Şi eu.
- Aşteptaţi. - Dacă merg ei, şi eu merg.
Nu, ascultaţi-mă.
Dacă s-ar întâmplat ceva cu voi...
Dar s-a întâmplat.
Şi suntem cu toţii implicaţi.
- Am văzut şi-am făcut... - Ştiu.
Aşa că nu ne mai pune la masa copiilor.
- O voi supraveghea eu. - O să fii plesnit.
Mamă, avem nevoie de haine. De mai multe medicamente.
- Avem nevoie de foarte multe. - De acord.
Vom merge cât timp Travis repară motorul.
Vom lua ce putem. Şi ne întoarcem direct aici.
Ce se petrece?
- Tată, mergem pe mal. - Nici vorbă.
- Nu-ţi cerem permisiunea. - Poftim?
- Da, aşteptaţi. - Merg eu cu ei.
Fata are dreptate. Irosim timp.
Dacă merge ceva greşit, vom veni direct aici.
Să fiţi rapizi. Uitaţi-vă după pastile, haine, mâncare la conservă.
- Şi papuci numărul 47 dacă vedeţi. - E pe listă.
Dacă vedeţi ceva drăguţ.
Aici sunt eu.
Alicia, nu mă pot îmbrăca demodat.
- Ce-i greşit în a fi demodat? - Stai liniştită. O să găsesc eu ceva.
Luaţi şi haine groase. Geci, pulovere.
E frig pe apă.
Va fi mai cald în Mexic.
Ce înseamnă asta?
Căpitanul nostru are o destinaţie. A avut de la început.
Am găsit nişte notiţe, o hartă cu o locaţie în Baja.
Ce naiba-i în Baja?
Poate ar trebui să-l întrebi.
De ce nu l-ai întrebat tu?
Cred că discuţia nu s-ar fi terminat foarte bine.
Tu vei fi mai... diplomată.
Nu-s cunoscută pentru diplomaţia mea.
Dumnezeule.
Să fim rapizi.
Să staţi unde vă pot vedea.
Umpleţi-vă genţile, apoi întoarceţi-vă.
Bun.
- Va dura un moment. - Bine.
Ai grijă.
Haide, Travis.
Haide.
Trav...
Travis!
Travis?
Toţi aceşti ani neştiind unde eşti sau ce faci.
Şi uite că eşti aici.
Mereu am fost.
Dar eram înfometat.
Uită-te la tine.
Parcă nu prea poţi să muşti prin masca aia.
Ajută-mă, te rog.
Ajută-mă.
Mexic?
Unde ne duci?
Mai bine îmi spui tu cine îşi bagă nasul în treaba mea.
E şi treaba mea, e treaba noastră.
- Prietenul nostru latin? - Unde mergem?
L-am salvat pe Nick de la moarte.
Iar apoi noi te-am salvat pe tine, Victor.
- V-am primit în casa mea. - Cine te-a dus acasă?
V-am oferit siguranţă pe barcă.
Şi tot tu ai încredere în mine. Nu suntem prieteni?
Mergem în Mexic!?
Te rog.
În Baja California e un oraş numit Rosarito.
La sud-est de oraş sunt dealuri, iar pe acele dealuri e o casă.
Are hrană, grădini, fântână cu apă filtrată,
pereţi din beton ranforsat.
Am foarte puţin timp să ajung acolo.
E singurul loc sigur, singurul plan.
Asta ai spus şi despre San Diego.
Nu mai e cazul.
De ce ai minţit?
- Voiai să ne abandonezi? - Cum să abandonez 7 oameni odată?
Să-ţi spun mai clar.
Vom veni cu tine, toţi.
Te aştepţi să am mai multă încredere în tine decât ai tu în mine.
Încrederea trebuie să fie reciprocă.
Bine, vrei să-ţi spun care-i adevăratul pericol de pe ocean?
Oamenii sunt. Străinii, prietenii.
- Asta e familia mea. - Exact.
Familia ta.
Dacă nu vom lucra împreună, ne vom mânca între noi.
Bine.
Victor, chiar dacă îndrăzneşti să te uiţi urât la familia mea,
o să te arunc în ocean.
Nu eşti criminală.
Am ceva pentru tine.
Îţi va scoate ochii în evidenţă.
Aduce ghinion să furi de la morţi.
Nu glumi cu asta.
Ofelia?
Astea nu-s bune.
Ia-le pe alea cu -cilină.
Codeine.
Amoxacilină, oxicodonă.
Astea nu-s bune.
- Unde-i Chris? - Nu ştiu.
Rămâi cu sora ta.
Chris!
Grăbeşte-te.
Ajută-mă.
Te rog.
- Poftim, ia asta. Bea! - Nu, ajunge.
Ajunge.
Te rog...
Te rog.
Chris!
Unde au plecat?
Nu ştiu.
S-a dus după Chris.
Sunt plecaţi de prea mult timp.
Vin şi eu imediat.
Stai, Alicia.
Salut!
- E ruginit. - Vrei să te ajut?
N-ai vrea să pui mâna pe astea.
Am fost nevoit să desfac toată instalaţia de filtrare.
Am vorbit cu Strand.
Are o locuinţă în Baja.
A spus că e fortificată şi plină de provizii.
Ţi-a zis aşa, din senin?
E cea mai bună şansă pe care o avem.
Ar trebui să avem încredere în el.
Avem de ales?
Nu.
Atunci nu-i vorba de încredere.
S-a ţinut de cuvânt până acum.
Da, iar acum aflăm că are o casă magică în Baja.
Travis, dacă nu avem o destinaţie, atunci plutim în derivă spre moarte.
Maddy, nimeni nu vrea să supravieţuim mai mult decât mine.
- Bun, deci suntem de acord. - Mi se pare că tu ai decis deja.
Vreau să fim de acord în privinţa asta.
Suntem de acord. Dar nu ştiu încotro ne îndreptăm.
- Tocmai ţi-am spus. - Da, da.
Nu la asta mă refeream.
Chris?
Chris!
- Opreşte-te! - Vin!
Vin!
Fugi!
Iisuse.
Rahat!
Chris?
Chris!
Unde naiba ai fost!?
Înăuntru, căutam provizii.
Eşti rănit?
Nu.
Nu, sunt bine.
Nu e sângele meu.
AI ucis unul?
Strand!
Trebuie să ne mişcăm! Acum!
Ce s-a întâmplat? E Daniel?
- Dă-mi-l! Porneşte motorul! - Acum, acum!
Imediat.
Daniel. Unde-i Nick?
- Să ne întoarcem la barcă. - Unde-i Nick?
Luaţi ceva, acum!
Alicia!
Doamne, Travis.
- Fugi! - Strand!
Alicia!
Hai!
Nick!
- Nick, eşti muşcat? - Sunt bine.
- Eşti muşcat!? - Nu, sunt în regulă.
Sunt bine.
Hai.
Trebuie să ne oprim undeva.
Îţi dai seama dacă sunt bine?
Sunt toţi?
Da. Dar mai e ceva.
Ce?
- Eşti rănită? Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
- Ce s-a întâmplat? - Îmi pare rău, n-am...
Ne-am despărţit.
Aproape am pierdut copiii.
I-ai adus înapoi.
- Nu. - Sunt deshidrataţi.
Nu-mi pasă! Nu avem loc.
Nici aici, nici unde mergem.
Nu ştim unde mergem.
Mamă?
Ba da, ştim. Mergem în Mexic.
Strand are o locuinţă acolo.
Cu mâncare, electricitate şi apă.
E aproape, în Baja.
Ne-a invitat să stăm acolo până se lămuresc lucrurile.
- Lucrurile nu se vor lămuri niciodată. - Atunci, vom locui acolo!
Nu ştim dacă e mai sigur acolo decât...
Vom afla.
- De unde ştim că aşa e? - Fiindcă aşa e.
De ce nu ne-ai spus până acum?
De ce aflăm tocmai acum?
Fiindcă aşa trebuie să facem. Nu putem naviga la nesfârşit.
Madison are dreptate.
Am decis unde vom merge.
Şi cu ei cum rămâne?
Sunt o liabilitate, băiatul e bolnav, se va transforma.
- Da, dacă nu-l ajutăm. - Madison, te rog.
Bine, bine! Nu vor veni în Mexic!
Au nevoie de medicamente şi de odihnă pentru o noapte!
Uită-te la el! E pe moarte!
Chiar dezbateţi asta?
Îi putem tracta.
Îi putem trage în spate până în San Diego.
- Vor sta pe barca lor. - Travis, ce nu înţelegi...
Nu vor veni pe barcă!
Vom fi în siguranţă, iar ei vor avea o şansă.
Victor.
Vă putem oferi mâncare şi apă.
Bine.
Te rog, nu trebuie să facem aşa. Îi putem lua cu noi.
Numai atât pot oferi.
Nick, miroşi a moarte.
Acum e cel mai rău.
Niciodată nu va durea mai tare decât acum.
Apoi, fiecare zi va fi un pic mai bună.
Acum e cel mai rău.
Ce faci?
Strand!
Nu!
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta & Azael
www.subtitrari-noi.ro facebook.com/RichardNastaRO facebook.com/AzaelRO