Când am fost un copil, planeta mea Krypton era pe moarte.
Am fost trimisă pe Pământ să-mi protejez verişorul.
Dar nava mea a deviat de la curs şi pe când am ajuns aici,
verişorul meu crescuse deja şi-a devenit Superman.
Aşa că mi-am ascuns puterile
până recent, când un accident m-a forţat să-mi arăt adevărata faţă.
Pentru majoritatea oamenilor sunt o asistentă la Catco WorldWide Media.
Dar în secret, lucrez cu sora mea adoptivă pentru DOE
pentru a proteja oraşul de extratereştrii
şi de toţi cei care vor să-i facă rău.
Eu sunt Supergirl.
Din episoadele anterioare...
Nu mă leg de lipsa experienţei, vorbesc de problemele pe care le cauzează.
National City nu are nevoie de problemele Metropolisului.
- Cui îi pasă ce spune? - Ţie.
Nu-i Maxwell Lord eroul tău?
Acest tren e un dar pentru National City.
Dar dacă oamenii îşi dau seama cine eşti? Nu-i în siguranţă.
Supergirl ar trebui să-ţi urmeze exemplul, Kara.
Se mişcă prea repede, mult prea repede.
Îţi place de Jimmy Olsen,
care te face să zâmbeşti mai mult decât oricine altcineva.
Kara, sunt Lucy Lane.
Lois e sora mea mai mare.
Jimmy, am bătut atâta drum să te văd.
Şi de ce-ai făcut-o?
Nu mi-a plăcut cum am încheiat lucrurile ultima oară.
A fost o perioadă când mă simţeam ca umbra unei persoane.
Dar de când am arătat lumii ce pot face,
am simţit că orice-i posibil.
Şi pentru prima oară în viaţa mea, pot să am totul.
Dar ştiu un lucru cu siguranţă, nimic nu-mi va strica dispoziţia e astăzi.
M-am gândit să-ţi înapoiez dispozitivul.
Credeam că ne înţelegem.
Bine...
Oamenii care se înţeleg nu se spionează între ei!
Nu-mi place să fiu urmărită.
Dacă te-aş fi urmărit, dra Danvers, n-ai ştii despre asta.
Asta-i... Nu-i a noastră.
Atunci a cui e?
Nu există semne.
N-am mai văzut o asemenea tehnologie...
Origine extraterestră? Ar putea fi mătuşa ta, Astra.
Nu, cu siguranţă e de pe Pământ, dar e incredibil de avansată.
Da, nu zău. Nici cea mai mare tornadă nu cred că-i făcea ceva.
Dacă cineva ţinteşte agenţii mei, aş vrea să ştiu cine e.
Ne vom ocupa de asta.
- Poţi avea încredere în el, Kara. - Sper să ai dreptate.
Vă rog nu strigaţi la mine, nu-i slujba mea asta.
Biroul lui Cat Grant, aici e Kara.
Te rog, nu mă pune să-ţi mai ţin locul.
Da? E uimitor! Da...
Da. Am să vă sun înapoi.
Dra Grant a câştigat Premiul Siegel pentru Femeia Presei!
Da, ştie deja.
Nu ştiam că poate să zâmbească... dacă nu se bazează pe durerea celorlalţi.
Ceremonia e mâine seară în Metropolis.
Aş face bine să rezerv un bilet de avion.
Nu ţi-am spus pentru că ştiam că o să ai această reacţie.
Ştiu că tu crezi că-i o prostie, mamă, dar l-am câştigat.
Nu cer prea mult. Îmi pare rău.
N-am realizat că-i o asemenea povară sa fii o bunică.
Keira!
- Da. - Du-mi o salată la prânz.
Nu-mi pasă ce fel de salată atâta timp cât are un cheeseburger.
Şi, pot spune, dra Grant, felicitări!
Premiul Siegel, e important.
Sper că nu, ţinând cont că mi-l vor trimite prin poştă.
Nu voi participa la ceremonie.
Dar e primul an când o bateţi pe Lois Lane.
Şi oricât aş vrea să-i dau peste nas cu premiul, nu are cine să stea cu Carter.
- Aţi dat afară o altă dădacă? - Nu.
Ella şi-a rupt piciorul în timp ce-mi aranja sandalele.
Şi mama dvs?
Trăieşte cum m-am aşteptat, cariera ei e mult mai importantă decât a mea.
Mamei tale îi pasă de cariera ta?
Nu-i prin zonă...
Salata. Burger, în sânge. Du-te.
Dacă doriţi, pot să stau eu cu Carter.
Ce doreşti?
Câteodată oamenii vor doar să ajute alţi oameni?
Înţeleg.
Crezi că dacă-mi faci acest favor, îţi voi fi datoare cu ceva.
E prima oară când văd această calitate în tine, Keira.
Îmi place.
Nu credeam că o ai în tine.
Acest premiu e important pentru tine. Aşa că e important şi pentru mine.
Poate vei primi acea promoţie într-o zi.
Fiul meu, Carter...
Nu-i un băiat obişnuit, slavă Domnului.
E isteţ şi curios, şi ca toţi copiii înzestraţi, poate fi...
ruşinos şi reţinut.
Are nevoie de atenţie specială.
Nu-ţi face griji, dra Grant.
N-ar fi mai în siguranţă cu Supergirl.
Acum, e doar enervant.
Urăsc cazurile dezertoare, şi mă ocup de trei.
Am acest serviciu pentru că-mi pasă de legile războiului,
nu să pedepsesc soldaţii!
Lucy, ce cauţi aici?
Ţi-am spus, revizuiesc depoziţiile pentru o curte marţială.
Puteai să ceri să-ţi fie trimise în Metropolis, aşa că...
Dar apoi nu am mai împărţi aceasta ciocolată împreună.
Lucy...
Şi mi-ai lipsit.
N-am voie să-mi fie dor de tine?
Trebuie să merg...
Şefa mea merge din oraş,
şi m-a lăsat să mă ocup de piaţa digitală, şi ştii cum e...
Mereu ai vrut mai mult responsabilitate.
Am vrut multe lucruri, Lucy.
Jimmy, aveai dreptate.
N-am venit aici pentru caz. Am venit pentru tine.
Am să te sun dacă nu-s ocupat cu munca.
Pare o femeie care ştie ce vrea.
Mi-am folosit auzul normal pentru asta.
Tot ce vrea e să câştige tot.
Fiecare caz, fiecare argument.
Şi acum vrea să mă câştige pe mine.
Pentru că te-ai despărţit de ea?
M-am mutat.
După ce m-a părăsit.
Cum de..
Cum de-i posibil aşa ceva?
E obsedată de cariera ei.
Şi-am fost o distracţie.
Nu eşti o distracţie.
- Cutremur? - Nu, o bombă.
Supergirl - S01E04 "Cum O Face?"
= Thanks to Caio = = www.addic7ed.com =
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ SFZ Team
Ai ţinut 55 de kg pe metru pătrat, înmulţit cu cinci etaje.
Nu-i rău.
De ce-ar planta cineva o bombă în acea clădire?
Ce-a fost acolo?
Un laborator ce dezvolta o nouă baterie fără litiu.
De ultima generaţie.
Ar putea fi spionaj industrial.
Am face bine să dăm cazul celor de la FBI.
Nu cred că vrem să facem asta, dle.
Acestea sunt fragmente din bombă.
Am găsit exact aceiaşi tehnologie în interiorul dronei pe care Kara a adus-o.
Cine m-a spionat s-a aflat şi-n spatele bombardării?
Da.
Cred că am un indiciu.
- Maxwell Lord? - Da.
Atât bomba cât şi drona au folosit sistem de fibră optică avansată.
Nici măcar nu există pe piaţă.
Şi-a fost construită de Lord Tehnologies.
Să-i facem lui Maxwell Lord o vizită.
Cum? Nu puteţi merge acolo că agenţi DOE.
Nu vom merge.
Bine...
E foarte tare.
Trebuie să mă întorc la serviciu.
- Şi prin "serviciu, " te referi la James? - Nu.
Mai ales acum. Fosta lui a apărut.
Lucy Lane.
- Ca în Lois Lane? - Sora lui.
E frumoasă, isteaţă... miroase bine.
Ce naiba, şi eu aş vrea să mă văd cu ea.
- A salvat lumea? - E un avocat pentru armată, aşa că da.
- Poate să zboare? - N-aş fi surprinsă.
Dar dacă James s-a despărţit de ea şi apoi s-a mutat aici în National City,
atunci de ce-ar vrea să se împace cu ea?
- Mi-a spus că ea s-a despărţit de el. - Nu.
Nu, nu, nu vorbi cu James despre ea.
- Ăsta-i primul bilet spre Friend Zone. - Nu-s în Frind Zone.
Mereu ai fost în Friend Zone. Da? Eşti acel tip de fată.
Vrei mereu să ajuţi, aşa că tu asculţi problemele lor cu iubitele şi...
În loc să fiu eu iubita. Da.
Kara, trebuie să te prefaci că eşti altcineva.
Dar nu trebuie să te ascunzi de James. Îţi ştie secretul şi te place.
Plus că, ce fel de idiot ar alege-o pe Lucy Lane în detrimentul lui Supergirl?
Dra Grant.
Cum e Carter? Îi lipseşte mămica?
Dumnezeule! Carter!
A trebuit să-l iau de la şcoală!
Trebuie să parchezi în zona verde şi să mergi până la intrare,
sau trebuie să parchezi în cea galbenă şi să pui plăcuţa în...
Ce-i acel zgomot?
Am geamurile deschise!
Îmi spui că nu ai ajuns acolo?
Acum trag pe dreapta.
N-am auzit sunetul copiilor.
Bate vântul foarte tare!
Trebuie să închid!
Dra Grant mi-a pus numele pe listă. Kara Danvers.
Da, am nevoie de semnătura dvs.
Da.
Mersi, e al tău. Distracţie, Carter.
Sunt Kara.
Îţi aminteşti de mine din biroul mamei tale?
Ai crescut de când te-am văzut ultima oară.
Cum a fost la şcoală?
E o şcoală foarte bună.
Sunt surprinsă că nu v-au învăţat să vorbiţi cu voce tare.
Chiar mi-a plăcut şcoala.
Învăţând totul despre această planetă...
De pe care sunt şi eu.
Nu că am fost o tocilară sau ceva.
Mama spune că-i în regulă să fii tocilar.
Spune că poţi da nas în nas cu fricile tale şi să ieşi din cochilia ta, apoi...
tocilarii sunt triumfători la final.
Doamne, aşa sper.
Da, asta-i tehnologia mea.
Puteţi să-mi spuneţi unde aţi găsit-o?
În interiorul bombei ce-a distrus un laborator ieri.
Nu pari îngrijorat.
Sunt îngrijorat pentru faptul cum tehnologia mea a ajuns o armă,
din moment ce nu eu le fac, dar fără să nu devin suspectul vostru.
- De ce zici asta? - Pentru că laboratorul meu a fost distrus.
A fost filiala uneia din companiile mele.
Nu că ar fi un secret.
Şi n-ai crezut c-ar fi bine să ştim această informaţie?
Prefer să nu mă bazez pe guvern în rezolvarea problemelor mele.
Ai vreo idee cine te vizează?
Încerc să schimb lumea, Agent Danvers.
Aşa că oricine vrea să rămână aşa, ar fi interesat să mă vizeze.
E o listă foarte mare de suspecţi.
S-o facem mai mică şi să discutăm de foştii angajaţi cu acces la laborator,
care ştia cum să-ţi modifice tehnologia, şi care are o ură personală împotriva ta.
Cred că acum ştiu cine-i creierul operaţiunii.
Vei fi încântat să auzi că o las în urmă să te protejeze.
În seara asta, Maxwell Lord lansează trenul de super viteza...
Primul telefon l-am avut la vârsta de 16 ani.
Vorbesc serios.
Sigur nu pot să-ţi aduc ceva?
Ceva de ronţăit? Un suc?
Orice te-ar face fericit...
Supergirl!
Nimeni n-o poate bate pe Supergirl.
- Îţi place de Supergirl? - E atât de tare.
Săptămâna trecută, l-a oprit pe Reactron.
Superman n-a făcut asta.
Şi mai devreme a ţinut o clădire întreagă.
Şi poate să tragă cu laser din ochi.
Pare a fi drăguţă şi foarte tare.
N-am spus că-i drăguţă.
N-am spus c-ai spus că-i drăguţă.
De ce? Crezi că-i drăguţă?
Aşa cred. Nu ştiu.
Carter, ai o slăbiciune pentru Supergirl?
Ai gusturi bune, copile.
El e prietenul meu Winn.
Eşti un fan Supergirl?
Ştii... o cunosc.
- Nu, n-o cunoşti. - Nu, n-o cunoşti.
Adică... simt c-o cunosc.
Pentru că-i mereu acolo ajutând oamenii.
Ştii, ajută mereu.
- Salvând oamenii aflaţi la ananghie. - Da.
Mai ales cei care au rămas fără capse.
L-am luat.
Capsatorul nu-i inamicul nostru.
Tiparul nu poate găsi copia ce-am trimis-o acum două ore.
Pentru că am uitat s-o trimit, îmi pare rău.
Şi am rupt capsatorul.
Plus, piaţa digitală e inundată datorită poveştilor despre bombardare...
Cum se descurcă Cat?
E dra Grant.
Şi te are pe tine.
La fel şi tu.
- E Lucy. - Ignor-o.
- Eşti sigur? - Da.
A fost o perioadă când făceam orice pentru acea femeie, dar m-a părăsit.
Nu poate suportă faptul c-am mers mai departe.
Acum mă urmăreşte prin ţară, de parcă...
James, ştiu că ai probleme cu ea acum,
care, crede-mă, te înţeleg complet cum te simţi,
dar poate, acum, ar trebui să ne concentrăm pe muncă.
Da.
Mă voi ocupa de piaţa digitală şi voi avea grijă şi de finanţe.
Ai dreptate, scuze.
Poftim, Friend Zone.
- Îţi plac trenurile, Agent Danvers? - Nu, fizica.
Foloseşti propulsare electromagnetică.
Lipsa fricţiunii permite să ajungă la viteza de 500 de km/h.
Cum faci să nu se încălzească motorul?
- Cu heliu lichid? - Da.
Niciun produs secund periculos.
Spune-mi, Agent Danvers, de ce pierzi timpul
lucrând pentru guvern?
De ce nu ai încredere în guvern?
Răspunzând cu o întrebare, ţine subiectul în picioare.
Procedura standard.
Şi credeam că există ceva special între noi.
Bine, fie.
Lucrez pentru guvern, pentru că sunt de părere
că nu există chemare mai mare decât ajutarea altor oameni.
Simt acelaşi lucru.
Doar ca eu o fac fără o armă.
Lumea are nevoie de-un nou tip de erou.
Credeam că avem unul.
Supergirl e doar un pompier glorificat.
Nu va rezolva problemele importante ce vor distruge această planetă.
- Chiar nu ai încredere în nimeni, nu? - N-am întâlnit pe nimeni care să merite.
Un mod de viaţă foarte singur.
N-ai idee.
Dl Lord?
Da, Paulina?
Puteţi să coborâţi la nivelul trei?
Securitatea a găsit-o în timpul unei verificări de rutină a etajului.
Eliberaţi clădirea.
N-o mişca, s-ar putea declanşa!
Nu s-a întâmplat niciodată cu un punct de sprijin şi cu-n miez de heliu.
Trebuie să evacuăm.
Am un laborator plin de oameni.
Aş vrea să nu ajungă cenuşă.
Atunci, dă-te mai încolo.
N-am să las bravada ta să ne arunce-n aer.
Acest nebun încearcă să mă omoare cu propria tehnologie.
Apreciez ironia, dar nu am de gând să-i acord această satisfacţie.
Crede-mă, ştiu ce fir să tai.
Nu-i o problemă.
Posibil să avem o problemă.
Kara, ai acel...
Plus, notele pe şapte zile pentru staţiile sateliţilor din Midwest.
- Poftim. - Mulţumesc.
- Cum eşti? - Mă descurc.
Au sunat cei de la piaţa digitală, se pare că şi tu o faci.
- Acel individ îl cunoaşte pe Superman? - Da.
Crezi că l-ar putea face pe Superman să-mi facă cunoştinţă cu Supergirl?
Cu siguranţă eşti fiul mamei tale.
Da, ce e?
Sunt la Lord Tech cu o bombă ce va exploda într-un minut.
Sunt pe drum.
Carter...
Am o urgenţă.
Vreau să ai grijă de fiul drei Grant.
Pe bune? Pentru că nu-s bun cu copiii.
Mănânci cereale la cină, şi ai biroul plin de jucării.
Nu sunt jucării.
Sunt obiecte de colecţie adulte.
Da, bine. Mă descurc.
Trebuie să plecăm de aici!
Pot întârzia detonarea îngheţând circuitul.
Nu avem timp.
Supergirl. Slavă Domnul că eşti aici.
Nu-i o problemă. E destul timp.
Această bombă e de ultimă generaţie.
Dacă explodează, va produce o presiune de 907 kg pe metru pătrat.
Ar nivela 30 de străzi.
Trebuie s-o scoţi din oraş.
E lângă ocean. Se apropie de Mach Two.
Nu-i destul de departe de oraş.
Supergirl, schimbă poziţia.
- Încotro? - În sus!
- Aruncă bomba! - Nu încă!
Trebuie să fiu mai sus!
Nu mai ai timp. Arunc-o! Acum!
Aia da căzătură.
Uşor. Eşti la DOE.
Echipa de salvare te-a scos din ocean.
Valuri solare ce corespund cu razele solare,
ce-ţi încarcă celulele kryptoniene.
Kara? Am fost aşa speriată.
Eşti bine?
Mulţumită şefului.
Dacă te lăsăm să te îneci, nu mai scăpăm de gura surorii tale.
Am găsit persoana responsabilă de bomba din laboratorul lui Max.
Recunoaşterea facială a venit cu o potrivire.
Numele lui e Ethan Knox.
A lucrat la primul laborator ce-a fost atacat.
A fost concediat acum şase luni când munca lui a devenit imprevizibilă.
Familia lui l-a dat dispărut acum două săptămâni.
- Cum îl găsim? - "Noi"? Nu.
O cădere de la aşa înălţime l-ar fi mişcat puţin pe verişorul tău.
Tu rămâi acasă.
E un terorist nervos în libertate!
Şi eu trebuie să mă întorc la muncă.
Dumnezeule, fiul drei Grant...
Trebuie să mă întorc la birou.
Trebuie să-l dădăcesc!
Kara, te epuizezi.
Încerci să fii Supergirl, asistenta lui Cat şi peste toate un agent DOE.
La un moment dat, chiar şi Fata de Oţel s-ar putea epuiza.
Nu ştiam niciodată că biroul mamei mele poate să fie atât de tare!
Fac asta aproape... Niciodată!
Nu, n-am mai făcut asta.
- Kara! - Carter, eşti bine?
- Îmi pare rău c-am fost plecată. - Suntem bine.
Vreţi mâncare adevărată?
Am să iau nişte mâncare.
Mulţumesc că-l supraveghezi.
Nu ştiu ce m-aş face fără tine.
Winn, mori!
În fiecare zi, copile.
Kara, nu?
- Da! - Lucy Lane.
Da, ştiu.
Cred că-ţi place mâncarea de aici.
De fapt, mi-am lăsat telefonul aici. Am fost puţin epuizată.
Tu?
Nu pari a fi persoana care epuizează.
Doar pentru că arăt într-un fel pe exterior,
toţi presupun că reflectă ceea ce sunt în interior.
Da, înţeleg.
Aş vrea ca Jimmy să înţeleagă.
Sigur...
Milkshake-urile mele se topesc, ar trebui să merg.
Kara, pot să te întreb ceva?
E ciudat şi cred că nu vreau să ştiu răspunsul, dar...
Jimmy se vede cu altcineva?
Poftim?
Nu.
Nu, doar ce s-a mutat aici.
Cum rămâne cu Supergirl?
- Cu Supergirl? - Am văzut ştirile.
Jimmy stând lângă ea. Luptând cu Reactron.
Mi-e teamă că o s-o găsească... irezistibilă.
Nu. Pe bune?
Jimmy crede că munca mea a intervenit între noi, dar greşeşte.
Poate ar fi trebuit să-l apreciez mai mult,
dar motivul pentru care am pus munca mai sus decât el, e datorită... lui.
A lui Superman.
Nu conta unde eram sau ce făceam,
Jimmy pleca în momentul în care Superman suna.
Şi nu mă puteam plânge, pentru că salvau vieţile oamenilor.
Spune că l-am părăsit, dar... el ne-a părăsit primul.
Lucy, îmi pare rău.
Şi acest erou poartă o fustă. Cum voi concura cu ea?
L-ai concediat pe Ethan Knox acum şase luni.
Soţia lui a divorţat de el şi-a primit custodie totală.
Când fiica lui s-a îmbolnăvit, a cedat şi a trebuit să dea vina pe cineva.
Şi se pare că te-a ales pe tine.
Knox va ataca evenimentul de diseară. Trebuie să-l anulezi.
Nu voi fi intimidat de un terorist.
De ce mi te împotriveşti? Încerc să-ţi protejez trenul.
Nu-mi pun credinţa în idee guvernului de-a proteja ceva.
Ţi-am citit dosarul.
Părinţii tăi erau doctori ce-au dezvoltat vaccinuri împotriva armelor biologice.
Au lucrat pentru guvern.
Nu i-au văzut ca pe-un inamic.
Nu, n-au făcut asta.
Când le-au spus despre siguranţa laboratorului lor,
au avut încredere că vor face lucrul corect.
"Riscuri acceptabile."
Două luni mai târziu, un sistem de aer s-a stricat.
Un virus a intrat în costumele lor...
Organele lor interne au fost topite.
Când s-a terminat totul, n-a mai fost nimic de îngropat.
Îmi pare rău.
Asta-i prima scuză pe care guvernul mi-a oferit-o.
- Au muşamalizat incidentul. - Nu ai idee.
Ce s-a întâmplat cu tine a fost o tragedie.
Dar eu încerc să previn alta.
Refuzând ajutorul nostru nu-i raţional.
Eşti un om al logicii, Max.
Dar mai sunt şi-un orfan.
Nu trecem peste lucruri cu uşurinţă.
Dacă mă scuzi, am un tren de prins.
Kara.
Am o cameră live la gară şi vreau să confirm că toţi reporterii
au cardurile de presă corespunzătoare.
Am vrut să verific asta şi-o voi face imediat după ce...
îi voi da lui Carter mâncarea.
Nu, e în regulă. Eşti ocupată.
Mă voi ocupa eu.
Îmi pare rău că ţi-am tăiat elanul mai devreme cu Lucy.
Nu. Aveai dreptate.
Doar că-i uşor să vorbesc cu tine uneori.
Aparent, Lucy simte acelaşi lucru.
Am dat una de alta la Noonan.
Şi-a vorbit cu tine despre mine?
- Încă te iubeşte. - Nu, n-o face, i-a pus capăt.
Pentru c-a crezut că l-ai ales pe Superman în detrimentul ei.
S-a săturat să fie pe locul doi.
Nu ştiu nimic despre dragoste romantică.
N-am avut noroc în asta.
Dar dacă aş avea, cred c-aş lupta pentru ea.
Am trecut deja peste asta, Kara.
Nu vreau să mă mai întorc la ea.
Nu vreau s-o iau de la capăt.
Cine vrea?
Dar, eşti pregătit să mergi mai departe?
Dacă nu eşti, s-ar putea să nu fie corect.
Pentru cine?
Pentru cine urmează.
Se răceşte. Prânzul lui Carter.
Voi verifica acele carduri pentru lansarea trenului.
Agenţii sunt poziţionaţi în jurul incintei.
Am făcut rost de camerele de securitate de la gară, dar nici urmă de Knox.
Pare că ţi-ar prinde puţin ajutor.
- Sigur eşti aptă pentru asta? - Cineva trebuie să protejeze trenul.
Şi odată pornit, nici DOE nu va putea să ţină pasul cu el.
Ai grijă.
Merg înapoi în Metropolis.
- Ţi-ai terminat cazul? - Nu.
Ţi-am spus, a fost o scuză.
Îmi distrugi sufletul, şi acum îl foloseşti pe Superman ca scuză?
La fel cum tu foloseşti cariera mea.
Fii sincer, niciodată n-ai fost implicat pe deplin.
Avem păreri diferite a întâmplărilor, şi nu-i surprinzător.
Dar am venit aici.
- Am încercat. - Nu ştiu, Lucy.
Poate-i mai bine pentru noi dacă ne găsim pe altcineva.
Această viaţă îţi prieşte.
Ai prieteni noi. O ai pe Kara, şi-o plac.
Vreau ce-i mai bun pentru tine.
Şi eu vreau ce-i mai bun pentru tine.
Nici urmă de Knox. Dar tu?
Nici eu nu-l văd.
Noul tren al lui Maxwell Lord e...
Eşti bine?
Probleme cu fetele.
Cu fetele? Tu?
Unde-i Carter?
James Olsen.
Da, nu, am autorizat creşterea în bugetul artei...
Vă aşteptaţi ca Supergirl să-şi facă prezenţa aici?
Suntem aici să vorbim despre viitorul acestei planete, nu persoanele invitate.
Nu, nu...
Te rog spune-mi că nu te-ai dus acolo să te întâlneşti cu Supergirl!
Trenul e pregătit pentru pasageri.
Scanez trenul. Nu văd bomba.
Agent Henshaw, am primit un raport. Bombă găsită în aeroport.
Dar trenul a fost obsesia lui Max. Acolo ar fi atacat Knox.
Sau e o momeală să ne distragă de la bomba reală.
Supergirl, e o bombă la terminal.
Acum mă ocup!
Trebuie să trimitem fiecare reporter la aeroport.
- De ce? - S-a găsit o bombă acolo.
Haide, Lucy. Răspunde! Haide...
Aţi apelat-o pe Lucy Lane. Vă rog lăsaţi un mesaj.
Ai bilet?
Ţi-ai pierdut părinţii?
- Da. - Sunt la bordul trenului?
Atunci hai să-i găsim. Haide. E în regulă.
- Trebuie să mă urc la bordul trenului! - Să-ţi văd biletul atunci.
Nu înţelegi. Trebuie să fiu pe avion.
Bun venit în viitor, puştiule.
Kara, unde eşti?
Nu pot vorbi, e o bombă la aeroport.
Nu, nu, e greşit, am văzut teroristul în tren.
Ceea ce înseamnă că sunt două bombe?
Mai rău decât atât... Carter e în tren.
- Alex, ai auzit? - Da.
Ce vrei să faci?
Nu pot să fiu în două locuri simultan!
Avem confirmare vizuală la aeroport.
Nu putem fi siguri că ce-a văzut prietenul tău a fost corect.
Am încredere în prietenul meu, la fel cum am în tine.
Plan nou. Luaţi aeroportul, eu iau trenul.
Îţi vezi părinţii pe undeva?
Încep să cred că ai o slăbiciune pentru mine.
- Ethan Knox e la bord. - Nu.
- E imposibil... - Trebuie să opreşti acest tren.
Nu pot. E automat.
Ceva nu-i bine, nu-i aşa?
E o problemă, dar sunt aici s-o repar.
Pari a fi curajos şi puternic, poţi să mă ajuţi?
Bun.
Vreau ca tu şi dl Lord să duceţi toţi oamenii în spatele trenului.
Eşti pregătit să fii un erou?
Da.
Să mergem.
Trimite echipa înăuntru să pregătească evacuarea.
Ne vedem la bombă.
- Unde-i Supergirl? - Nu vine.
Lucy!
- James? - Eşti bine?
Am auzit ce s-a întâmplat.
De ce-ai venit spre bombă?
Pentru că tu eşti aici.
Eliberaţi camera! Să mergem!
Genistul nu-i aici.
Semnalul e bruiat.
Nu pot vedea în interior. Nu avem cum s-o dezarmăm.
- Pleacă de aici. - Eu?
Ce vrei să faci?
- Hank, nu. - Ţi-am dat un ordin.
Am spus... să pleci!
Bomba asta are un altimetru.
Încerci să mă dai jos din tren, explodează instantaneu.
Ethan, vreau să te ajut.
Dar trebuie să dezactivezi bomba.
- Nu există speranţă pentru mine. - Mereu există speranţă.
Ştiu că eşti supărat, dar gândeşte-te la fiică-ta.
- N-o să reuşească, nu? - Doar stai în spatele maşinii.
- Cum... - A fost un eşec.
A fost o momeală să ne distragă de la bomba reală.
Ethan, nu fă asta.
Nu înţelegi. Nu poţi.
Înţeleg cum e să fii copleşit.
Dar nu eşti singur. Te pot ajuta.
- Rămâi acolo! - Ştiu că fiica ta e bolnavă.
Are nevoie de tine. Nu vrei s-o ajuţi?
Despre asta-i vorba. E singura ei şansă.
- Ce vrei să spui? - Nu mai contează...
Nimeni n-a trebuit să ştie că-s eu, şi acum că ştiu, voi...
nu pot da faţă-n faţă cu micuţa mea.
Ethan...
Te rog, nu omori toţi aceşti oameni.
N-o voi face.
Tu îi vei salva.
Dar grăbeşte-te, ai 30 de secunde.
Vrei să-mi dai acea cheie?
Merge şi aşa.
E ciudat.
Hank a spus c-a fost un eşec.
O momeală să ne atragă de adevărata bombă,
dar de ce-ar fi un întrerupător ce-ar fi putut fi dezarmată de la distanţă?
De ce-ai pune o siguranţă într-o bombă falsă?
Da, nu-i singurul lucru ce nu are legătură.
Sinuciderea lui Knox n-are niciun sens.
- Oamenii nebuni cedează. - N-a părut nebun, a părut trist.
A spus că-şi iubeşte fiica, că face asta pentru ea,
dar cum va ajuta aceste bombe fiică-sa?
Cine ştie? Părinţii o pot lua razna când vine vorba de copiii lor.
Cum crezi că s-ar simţii un părinte
când copilul lor a ajuns pe tren, singur, cu o bombă la bord?
- Kara, îmi pare rău. - Sunt concediată!
Mamă!
Dragule! Dumnezeule! Am fost îngrijorată.
Eşti bine?
Eşti bine? Ai fost speriat?
- Te-ai rănit? - Am întâlnit-o pe Suprgirl!
A fost uimitoare. Şi e mult mai drăguţă în persoană.
Ai observat ceva la ea?
E foarte puternică...
Isteaţă, curajoasă, blândă, şi v-a salvat pe toţi.
Spune-mi, ce crezi c-o face un erou?
Aş spune că picioarele. Cu siguranţă picioarele.
Inima ei, mamă.
A fost o glumă.
Carter, ai spus o glumă. Niciodată nu spui glume.
Şcoala! Trebuie să mergi la şcoală.
O să întârzii. Maşina e jos, te aşteaptă.
Te-ai spălat pe dinţi?
Pa, prietene! Mi-a plăcut să stau cu tine.
Pa, Kara!
Mamă, eu şi Kara ne-am bătut cu pistoalele...
Da, aşa e.
Şi ştie să se joace Settlers of Catan la fel de bine ca tine.
Poate să mai aibă grijă de mine?
Cred că până atunci va mai fi timp.
Te iubesc.
Distracţie la şcoală.
- Du-te. - Pa!
Dra Grant, îmi pare foarte rău.
M-am întors privirea şi era plecat.
N-ar fi trebuit niciodată să te las să stai cu el.
A fost foarte greu. Extrem de greu.
Am avut de lucru, să-l supraveghez pe Carter,
şi cu toate întâmplările din oraş...
Eu...
Pur şi simplu nu ştiu cum reuşiţi, dra Grant.
Nu ştiu cum le jonglaţi pe toate.
Keira.
Ai dat de cea mai enervantă întrebare a secolului,
şi eşti atât de tânără încât nici nu realizezi.
Cum le jonglezi pe toate?
Înveţi, aşa faci.
Începi cu două mingi înainte să adaugi alta.
Am ajuns o afaceristă genială şi abia apoi am fost o mamă genială.
Multe femei au încercat să facă totul înainte să fie pregătite.
- Înseamnă că poţi avea totul? - Desigur.
Doar că nu totul deodată, şi nu imediat.
Şi nu cu acel păr.
Foloseşte balsam, pentru Dumnezeu.
Şi Maxwell Lord răspunde în urma incidentului.
Da, teroristul a lucrat pentru compania mea, şi l-am concediat,
dar nu ne-am aşteptat niciodată că ar reacţiona aşa.
Încercăm să construim o siguranţă pentru fiecare situaţie.
Siguranţă?
Dar în final, nu poţi controla oamenii.
Şi-mi asum responsabilitatea pentru asta.
De ce-i atât de stresat din cauza unui maniac ce-a încercat să-l omoare?
Pentru că nu ştim toată povestea.
Poţi intra în înregistrările spitalelor?
Cât ai zice peşte...
Nu-i ceva ce un bărbat ar zice.
Cu ce pot servi?
Sau nu ai voie să bei cât timp zbori? Nu cunosc regulile.
Ţi-am prins conferinţa de presă.
Am fost surprinsă, de obicei eşti mai dezinvolt.
N-am avut de ce să fiu dezinvolt.
O fată bolnavă şi-a pierdut tatăl.
Acea fetiţă e tratată de un doctor a cărei asigurare e dată de compania ta.
Ai spus în seara asta, că mereu construieşti siguranţe.
Ca şi siguranţa din acele bombe.
Ceva-mi spune că a fost o siguranţă şi-n bomba lui Knox.
Una pe care o puteai activa de la distanţă dacă nu te salvam la timp.
L-ai forţat pe Knox să planteze acele bombe în schimbul salvării fiicei lui.
N-aş negocia niciodată viaţa unui copil. Nu pot vorbi pentru motivele lui Knox.
Cu siguranţă a luat-o razna.
Poate nu te-ai aşteptat ca Knox să se sinucidă,
dar ştiu că totul a fost o mârşăvie.
Doar că nu înţeleg de ce-ai făcut-o.
Fascinantă teorie.
Nedemonstrată, dar merită explorată.
Cred că oricine-i responsabil de atacuri ar putea fi curios de tine, Supergirl.
Din ce-i făcută?
Cum o face?
Mă testai.
Şi ce ne-au arătat aceste teste?
Drona ţi-ar fi măsurat agilitatea.
Explozia clădirii, puterea.
Următoarea bomba ţi-ar fi demonstrat viteza şi ne-a arătat că nu eşti invincibilă.
Dar rezultatul ultimului test este cel mai impresionant.
Ai ales să salvezi o sută de oameni din tren, decât mii de la aeroport.
Cineva ar deduce că a fost cineva pe tren de care ţi-a păsat.
Şi găsirea acelei persoane este cheia dezvăluirii identităţii tale...
când nu zbori şi porţi acel "S."
Pentru informaţia ta, îmi pasă de toată lumea.
Poate c-ai prostit oraşul, dar ştiu că eşti responsabil pentru asta.
Şi-s cu ochii pe tine.
Nu s-a terminat.
În sfârşit, ceva cu care suntem amândoi de acord.
Distracţia de abia a început.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ SFZ Team