Offret är Helle Anker. Gift med Natalie Anker.
Hon har sonen Morten sen tidigare.
Jag rörde henne inte!
Hur ser din familjesituation ut?
Du och jag ska jobba ihop, inget annat.
Jag vet att du inte vill träffa mig. Pappa är döende. Det är vi två nu.
- Pengarna var borta. - Tror du att jag har tagit dem?
Jag tänker sticka. Annars dödar de mig.
Helle Anker var en lesbisk kvinna som ville förstöra kärnfamiljen.
Jag hoppas att hennes död betyder att hennes idéer begravs med henne.
Hoppas att det blir trevligt.
- Då åker vi hem till dig. - Okej.
Hon bor i Valby, hon är butikschef eller jobbar på kontor.
Försök sova lite.
Då behöver du nån ny där. Ta mig.
Läs in dig, åk till Sverige och kontakta Saga Norén.
Många reagerade på ditt inlägg i går om Helle Ankers död.
- Så du är glad att hon är död? - Det har jag aldrig sagt.
Jag är glad att vi slipper experiment med barn.
Tror du inte att den sortens inlägg inspirerar folk -
- till att "lösa problemet"?
Ska vi avskaffa yttrandefriheten därför att folk inte kan hantera den?
- Det är inte det jag säger. - Jo.
Vi ska se ett klipp du la ut i veckan.
Är det för mycket begärt att kyrkan har ett tydligt budskap, -
- byggt på Guds ord?
Det anser inte jag. Jag har inget emot homosexuella, det vet ni.
De får leva ihop och ingå partnerskap.
Men varför ska de gifta sig i kyrkan?
Det frågar jag dig, Fabian Christensen.
Ni är nu äkta makar, -
- och har bekräftat detta inför Gud och denna församling.
Du är präst, och förespråkare för homoäktenskap.
Jag fattar inte hur du kan vara bådadera, -
- eller varför kyrkan inte kastar ut dig.
Bibeln är otvetydig.
Om du hade varit kristen, vilket jag betvivlar, och präst när den skrevs-
- så skulle du ha blivit stenad till döds.
Och så säger man att det var sämre förr.
Ser du inget problem med att det här kan uppmana till brott?
Ser du problem med-
- att jag har en åsikt som är kontroversiell, men inte olaglig?
- Det är inte det jag säger. - Jo, det är precis det du säger.
- Vem är du? - Henrik Sabroe, Köpenhamnspolisen.
- Vem är du? - Lars Andersen, direktör.
Jag ville bara se vad som behöver göras-
- innan den här kan åka ut på vägarna.
- Dina kollegor sa att de var klara här. - Då är de väl det.
Förresten, hon frågade ju vem som var först på plats.
Vilken "hon"?
- Din svenska kollega. - Okej.
Jag har tagit reda på det. Kjell Söder.
Kjell Söder. Är han här nu?
Ja, det är han.
Jag kör nog direkt härifrån. Vi kan väl höras om det?
Jag måste sluta. Puss.
Saga, följer du med?
Hur mår du?
Jag bröt mot reglerna när jag tog hem mitt vapen efter explosionen.
- Jo, jo, men hur MÅR du? - Bra.
Det här med Hanne var ju traumatiskt.
Du tyckte att du hade en viss skuld.
Du sa att jag omöjligt kunde veta.
Morten uppvisade tecken på paranoia.
Men att därifrån förutse trampminan var omöjligt.
- Det kan ju ändå påverka dig. - Inte så att jag inte sköter jobbet.
Nej... Men nåt är det, det ser jag ju.
Om du inte vill berätta, måste jag ge dig ledigt.
- Min mamma är här. - Din mamma?!
- Du har aldrig pratat om henne. - Det gör jag inte.
- Jag har inte träffat henne på 20 år. - Vad gör hon här nu, då?
Min pappa är döende, hon vill att jag ska besöka honom.
De är inte bra för mig, det var därför jag bröt med dem.
- Är det nånting du vill prata om? - Nej.
I så fall vet du var jag finns.
Ja. Här eller i ert hem i Köpenhamn.
Precis.
Jag vet att du inte tycker om det, men du behöver nog en kram.
Henrik Sabroe. Lillian har skickat mig.
Välkommen! Hans Petterson. Jag är Lillians man - och chef här.
- Saga är ansvarig utredare. - Saga Norén, länskrim Malmö.
- Får jag arbeta nu? - Ja.
Morten Anker, 27 år. Son till Helle Anker och Villy Bartram, död 2003.
Åkte till Afghanistan som en del av ISAF.
Gjort tre vändor. Råkade illa ut den sista.
Hur då?
Hans grupp anklagades för våldtäkt.
Han och två andra torterades ganska illa.
Posttraumatiskt stressyndrom.
Han har en liten pension. Väldigt lite om honom de senaste åren.
- Övervakningskamerorna, då? - Jag har filmerna. Jag backar lite.
Under kvarten innan kamerorna på bygget dog, passerade många bilar.
- Vad är det där för kameror? - Mellan mord-och fyndplatsen.
- Var det här hans rutt? - Det är troligt.
Börja med mindre lastbilar, skåp-och herrgårdsvagnar. Hitta ägarna.
Förste man på Andersen T & L dagen efter mordet heter Kjell Söder.
Han kom 05.20, alltså tjugo över fem. Grinden var inte låst.
- Hur vet du det? - Jag var nyss där.
Vaktbolaget hade varit där sista gången klockan 03.47.
Men det vet ni väl redan.
- Mördaren kom alltså senare än det. - Kamerorna släcktes 05.10.
Nu är det ute hur hon hittades. Byggarna tog bilder och sålde.
"Clownmordet".
Fel. De var sminkade som emoticons.
- Men nu kallas det så. - Det är fel.
- De är klara hos Anker. - Saga...
- Jag kan be nån annan åka med. - Nej, varför det?
- För det som hände. - Det behövs inte.
Följ bara efter. Vänta inte på nån inbjudan.
- Så du och chefen kramas...? - Han trodde att det skulle trösta mig.
- Behöver du tröst? - Nej.
- Schyst bil! - Folk brukar tycka det. Du får inte köra.
Har du läst in dig på utredningen?
Javars. Den är inte så omfattande än.
- Inga frågor? - Det var du som satte in Martin, va?
Om du menar anmälde, så ja.
Jag var tvungen att fråga. Jag känner Martin.
Jag trodde ni var vänner.
Ja, det är vi. Eller var.
Det måste ha varit jobbigt för dig. Med Martin och kollegorna efteråt.
- Man kan inte stå utanför rättssystemet. - Nej. Det stämmer.
Vad gör du?
En sorts karta över området.
Vi har fotograferat.
- Jag vet det. Är du okej? - Ja.
Du kan vänta här ute om det känns jobbigt.
- Jag vet inte hur noggrann du är. - Mycket.
- Din självbild kanske inte stämmer. - Nej... Men det tror jag att den gör.
Helle fick väl ett maskinskrivet hotbrev?
- Jagar du? - Hur så?
Kan det här vara ett djurhjärta?
- Säg det... - Det liknar det mänskliga hjärtat.
Det är lite för stort. Det är nog rådjur eller nåt.
Kolla här.
Antidepressiva. Ångestdämpande.
Samma läkare: Marianne Givskov.
- Morten?! - Jag behöver min medicin.
- Sätt dig. - Jag behöver medicin!
Sätt dig, så löser vi det.
- Vad har hänt? - Jag rörde henne inte!
Vem pratar du om?
- Morten...? - Min mamma. Jag rörde henne inte.
- Morten? - Jag ska ha tabletter. Nu!
Jag har dem inte här. Av precis det här skälet.
Men vi kan hämta dem tillsammans. Sen vilar du, och så pratar vi.
Här är de.
Ska vi gå tillbaka tillsammans? Morten? Morten!
Undan!
Skicka foto av Morten till lokaltrafiken.
Dyker han upp ska de larma polisen.
Ja. Vi ska ha ut en hundpatrull också.
Fixa det. Och efterlys honom.
- Är du alltid så bossig? - Nej, effektiv. Det är ovanligt i Danmark.
- Vem sms:ar du med? - Det är privat.
Du gör det på arbetstid.
En som heter Lene. Vi träffades på ett museum i går.
Endast två procent träffar sin blivande partner på offentlig plats.
Hon är knappast min "blivande partner".
Dessutom avslutar jag det... nu!
Varför vet du hur många procent som träffas var och när?
Jag läser mycket.
Men det här räknas inte riktigt. Det var arrangerat i förväg.
Jag är med i en klubb för singlar.
När de ordnar nåt får man en klisterlapp, -
- så att det syns vilka medlemmarna är.
Sen går man fram och pratar med varandra.
Hade ni sex?
Ett så omständligt arrangemang borde resultera i sex.
Nu är jag ju ingen gammal väninna...
Jag har inga väninnor. Hade ni sex?
Ja.
Gå upp, du. Jag kommer.
Sluta följa efter mig!
Du förlorade en syster, vi förlorade en dotter. Vi måste prata om det.
Jennifer återhämtade sig aldrig efter åratal av misshandel!
Hon tog livet av sig. Så! Nu har vi pratat.
- Så du tror att det var mitt fel? - Jag VET det!
Här. Det är Jennifers journaler. Läs dem.
- Varför då? - Då ser du att du hade fel.
Och så kan du hälsa på pappa. Och försonas.
Jag vill inte försonas.
Men din chef kanske är intresserad! Allt som du har gjort emot oss...
Förlåt, Saga. Det var inte meningen att hota dig.
Verkligen inte. Vi är stolta över dig. Vi läser om dig.
Kan du titta på mig när jag pratar med dig!
Läs det här. Det är bara det jag vill.
- Vem var det? - Min mamma. Jag vill inte prata om det.
Undersök det här. Det satt på Mortens kylskåp.
Hundarna tappade spåret, men fotona och efterlysningen har gått ut.
Det matchar inga dokument på Google.
- Vad är det där? - Journaler.
- Angående fallet? - Nej.
Saga Norén, länskrim Malmö. Jag vill beställa ett bud till Rättsmedicin.
Nu har vi fått en ny kropp.
- Vet vi vem det är? - Fabian Christensen, 60 år, präst.
- Är han anmäld saknad? - Nej.
Han sms: ade frun i går och sa att han skulle komma hem.
- Nån länk till Helle Anker? - Inte vad vi vet än.
- Hjärtat verkar vara kvar. - Han kan ju sakna nåt annat.
- Bilen där, vet vi vems den är? - Ja, offrets.
Varför ler de?
Det är en smiley.
Ett tecken i elektronisk kommunikation som markerar skämt.
Tack, Wikipedia. Vill förövaren att vi uppfattar morden som skämt?
- Nej. Det är inte troligt. - Så varför ler de?
Vi skulle ut i kväll. Gå på teater och sen äta en bit.
Vet du vem som kan ha gjort det?
Vi hade bröllopsdag för två veckor sen.
Men då hade vi inte tid att fira.
Jag borde ringa och avboka bordet.
Det gör jag. Vad heter restaurangen?
- Geranium. - Bra. Då gör jag det.
Så svarar du på min kollegas frågor.
- Vad vill ni veta? - Om din man var hotad av nån.
Ja. Det kom några obehagligheter.
Brev och mejl.
Han var den första präst i Danmark som vigde samkönade par.
- Hade han kvar några? - Han raderade dem omedelbart.
Det här kom i morse.
Han hann aldrig se det.
Hotbrev, maskinskrivet.
- Bordet på Geranium är avbokat. - Tack.
Elise... Kände din man en Helle Anker eller Morten Anker?
Namnet verkar bekant, men...
Sen var det ju den där galna kvinnan...!
Vilken galna kvinna?
På internet.
Lise Friis Andersen.
Varsågod och sitt.
- Flera elever såg Karen slå till Molly. - Bra.
- Då sprids det. - "Bra"?
Var träffade du?
Näsan först, sen bredvid ögat.
Det är oacceptabelt! Skolan har nolltolerans mot våld.
Mot mobbning också. Hur tycker du att det funkar?
- Lär du henne att våld är en lösning? - Jag lär henne att inte vara rädd.
Nu är det upp till dig om det upprepas. - Kom.
- Hallå? - Det är jag.
- Hur fick du numret? - Jag frågade Samira.
Det blev så fel i går med pengarna. Jag har inte tagit dem.
Jag blev förbannad, men mest jävligt ledsen att du kan tänka så.
Men jag vill ju hjälpa dig.
Kan vi inte träffas och snacka?
Vi måste lösa det här.
Var är du nånstans?
- Jag kan komma ut till dig. - Det är bättre att vi ses i stan.
Ja. Var och när...?
Abonnenten kan inte svara. Lämna meddelande.
Polisen har varit här. Vi måste ses.
Bibeln är otvetydig.
Om du hade varit kristen, viket jag betvivlar, och präst när den skrevs-
- så skulle du ha blivit stenad till döds.
Och så säger man att det var sämre förr.
Lise Friis Andersen.
Negativ till Helle Anker - hon verkade glad att hon dog.
Hon var med i ett program om näthat och fick frågor om yttrandefrihet.
- Men tror vi verkligen att det är hon? - Eller så är hon en inspirationskälla.
- Hur går det med Morten Anker? - Ingen har sett honom.
- Siffrorna på hans kylskåp...? - Ingenting.
- Kanske en personlig kod. - Köttet, skrivmaskinen...?
- Hjärtat kom från rådjur. - Jaha, och skrivmaskinen?
Inget nytt från labbet. Det är väl 20 år sen de fick in ett färgband.
Det vi har är alltså hon där.
Varför är ni här?
Två som du uttalat dig negativt om är mördade.
Vem mer än Helle Anker?
Fabian Christensen. Han hittades idag.
Det är ju hemskt. Men det förklarar inte varför ni är här.
Två som du uttalat dig negativt om är mördade.
Fler har väl uttalat sig negativt om dem. De var offentliga personer.
Har nån kontaktat dig?
Visat överdriven förståelse för dina... åsikter?
"Överdriven"? Nej. Men många visar förståelse, det finns kommentarsfält.
Inga personliga mejl eller samtal?
Från folk som mördar i mitt namn? Nej.
- Har nån skrivit nåt på skrivmaskin? - Mina följare lever på 2000-talet.
- Äger du själv nån skrivmaskin? - Nej.
- Känner du Morten Anker? - Släkt med Helle?
Hennes son.
Inget av det jag lägger ut uppmanar till våld eller olagliga handlingar.
- Det kan diskuteras. - Jag är jurist. Det kan inte diskuteras.
Jag uttrycker min åsikt, och kan inte ta ansvar för vad följarna gör.
- Ska vi varna alla hon rackat ner på? - Då riskerar vi en förtalsanmälan.
Trots mordens samband med inläggen?
Trots att hon är gift med Lars Andersen, -
- vid T & L där Helle mördades?
Det stod ett bröllopsfoto där uppe.
- Jag får nog titta närmare på det paret. - Nu?
- I morgon bitti. - Varför inte nu?
För att vi två ska äta middag ihop.
På Geranium. Jag avbokade aldrig Christensens bord.
Det är en topprestaurang. Omöjligt att få bord.
- Nej, det vill jag inte. - Okej.
- Finns det nåt skäl? - Jag har ett möte. Sen ska jag arbeta.
- Nån annan gång, då. - Jag tycker inte om sociala aktiviteter.
Hon är väldigt annorlunda. Har nog nån diagnos.
Du skulle inte gilla henne.
- Varför inte? - Jag vet inte, hon är väldigt...
Väldigt ärlig. Helt utan gränser. Och så har hon ingen humor.
Jag ska prata med henne. Se om jag kan få henne att hjälpa mig.
Jag ska bara lära känna henne bättre först.
Jag bjöd med henne på Geranium. Jag hade lyckats få ett bord, men...
Hon ville inte med, så jag la ner det.
Det blir bara du och jag i kväll. Lugnt och skönt.
Fint.
- Hej. - Har du hittat nåt?
- På kropparna eller i journalerna? - Både och. Börja med kropparna.
- Varsågod. - Nej, berätta istället.
Helle Anker. Dödsorsak: hjärtstopp till följd av blodförlust.
- Levde hon när han öppnade henne? - Medvetslös.
Jag har hittat kloroform i andningsvägarna. Old school.
Bröstbenet öppnat med nåt mekaniskt, inte tandat.
Förslagsvis vinkelslip.
- Anatomiska kunskaper? - Inte nödvändigt. Öppna, ta ut...
Man behöver inte vara kirurg. Nästa. Fabian Christensen.
Strypt. Inga andra skador på kroppen.
Inga organ eller delar som saknas.
- Två gärningsmän? - Eller en som gillar omväxling.
- Läppstiftet är gemensamt för båda. - Men det läckte ut till pressen.
- Ska vi ta det där andra, då? - Ja.
Jennifer Norén. Familj?
Vad har du hittat?
- Vad skulle jag leta efter? - Allt som inte verkar normalt.
- Flickan har varit sjuk en hel del. - Onaturligt mycket.
Om du menar mer än genomsnittet, så ja.
Nån gjorde henne sjuk med vilja. Nån med Münchhausen by proxy.
Det är möjligt. Men ingenting här bekräftar det.
Ingen kan vara så sjuk som hon var!
Det är ovanligt. Men fullt möjligt.
Om du ber om ett professionellt uttalande utifrån vad jag läst här-
- så finns det inga bevis på brott.
- Men det KAN ha varit det? - Visst. Men det är inte så vi jobbar.
Varken du eller jag. Vi tror på bevisen.
Hej.
- Polisen var här i dag. - Varför det?
De letar samband mellan min videoblogg och morden.
- Du hittade det! Var låg det? - Vad då?
- La du det där? - Nej.
Då måste det vara Karen.
- Skulle jag kunna ha skinnbrallor? - Säkert. Hur så?
Jo...
Polisen i dag, hon hade skinnbrallor och det var snyggt.
- En svensk polis? - Ja.
- Som utreder mordet på Helle Anker? - Och Fabian Christensen.
Hon kom till Malmöfilialen.
Var det Helle Anker som mördades i lastbilen?
Det måste det ha varit.
Hans!
Hans?
- Saga Norén, länskrim Malmö. - Det är Lillian. Är Hans där?
- Nej. - Vet du var han är?
Vi skulle ha träffats, men han kom inte.
Jag tänkte att nånting kanske hade hänt.
- Har du ringt honom? - Ja. Han svarar inte.
- Har ni bråkat? - Nej.
- Det kunde förklara att han inte svarar. - Vi har inte bråkat.
Kan du titta efter i huset om han sitter i möte? Eller om bilen är kvar.
Bilen står i garaget.
Kan du inte vara snäll och se efter?
Jo.
Jag heter Linn Björkman och tar nu över ansvaret i Hans frånvaro.
Hans Petterson saknas. Vi utgår från att han inte håller sig undan.
Vi har alla resurser tillgängliga.
Om pressen hör av sig - prata inte.
Rapportera varje timme, så sammanställer jag uppgifterna.
Ni vet vad ni ska göra. Tack.
- Ska vi ta en kopp te? - Ja, tack.
- Nå? - Inget förklarar varför han försvann.
- Han försvann inte, han bortfördes. - Den här låg i papperskorgen.
- Aleksander Dover... - Släpptes i går. Åtta år för rån.
- Framförde hot mot Hans. - Vet du var han är?
Nej. Han fick en övergångslägenhet, men flyttade aldrig in.
- Men jag kan leta lite. - Bra. Gör det. Och skriv ut det där.
- Några nya? - Ja.
- Starkare? - Mm...
Jag behöver sova.
Jag vet att det är tidigt.
Lillian...?
Varför gjordes inget när Dover släpptes?
Hans sa inget. Det är upp till var och en att begära personskydd.
- Gjorde han inte det? - Nej.
Han har aldrig nämnt nån Dover.
- Vet vi var Dover är nu? - John söker. - Vad gör du här?
Lillian ringde mig.
Adressen.
- Vad är det för ställe? - Dover har kopplats hit i två fall.
Nån verkar ju vara här.
Aleksander Dover!
Aleksander! Saga Norén, länskrim Malmö. Vi behöver prata.
Kan du öppna?!
Kom in.
- Hans Petterson...? - Vad är det med honom?
- Var var du i dag vid 19-tiden? - Jag var här.
Jag är just frigiven, så jag tar det bara lugnt.
- Så du var inte i centrala Malmö? - Nej.
Om vi säger att nån såg dig, vad säger du då?
- Att de ljuger. - Det var vid polishuset. Därför är vi här.
Du hotade Hans Petterson i fängelset.
Är det en tillfällighet att du släpps fri, -
- och att Hans försvinner ett dygn senare?
- Är han försvunnen? - Ja.
Han tvingade mig att bli tjallare.
Han skulle sätta dit min fru och ta barnen ifrån oss annars.
Jag hotade honom, ja. Jag ville att han skulle vara lika rädd som jag.
Jag har inget med försvinnandet att göra. Jag satt åtta år.
Jag har ingen lust att sitta livstid.
Hans skulle aldrig hota familjen för att tvinga honom att bli informatör.
- Tror du att Dover är inblandad? - Jag vet inte. Jag sa bara att han ljög.
Han verkade överraskad när vi berättade om Hans.
Han kanske tog dramakurser på kåken.
Nej, det tror jag inte är möjligt.
Jag tycker att vi ska bevaka honom.
Jag ber om att få jobba heltid med det.
- Okej. Jag är på. - Nej, jag vill att du tar över morden.
Det var för lite blod vid bilen för att han ska ha blivit svårt skadad.
Och om nån ville döda honom, så varför då nån annanstans?
Så det handlar nog om människorov.
Då kommer det oftast ett krav på lösesumma.
- Jag vet det. - Statistiskt sett skadas väldigt få...
Jag vet att du försöker muntra upp mig.
Men kan du vara tyst, är du snäll?
Ja.
Behöver du en kram?
Nej, tack. Det är bra.
Dina kollegor letar efter dig, men de gick igen.
Jag ska begära två miljoner för dig.
Det betalas ut mer lösen än man tror.
I hemlighet - för att inte uppmuntra till brott.
Min familj ska få dem. Minns du dem? Samira och flickorna.
Samira, vill du ha lite vin?
Samling! Vi har fått en film.
- Vad då för film? - Ett krav på två miljoner.
- Hur kom den? - I mejlbilaga från en hotmailadress.
- Ska du verkligen se det? - Ja.
Då kör vi.
John, backa till tidningen.
Den såg jag hos Dover! Jag känner igen kafferingen.
Den låg på Dovers köksbänk!
Den jäveln har min familj och mina barn.
Vem som helst, men inte han!
Nu behöver hon inte pengarna. Johnny har pengarna. Och mitt liv.
Jag behöver inte skicka fler filmer.
Jag behöver inte bevisa att du lever.
Du behöver inte leva.
Klart i källaren.
Huset är tomt. Ingen här.