"Тя е тук." - Това е на зле.
Още не могат да ме видят. Трудно е да чуя всичко, но е кралица.
"Събирането започна."
Кочийс бе прав. Ако е кралица,
да я застрашат така изглежда отчаян ход на ешвените.
Сякаш следва шах и мат. - Бен, стига толкова.
Не, не сме близко. Не знаем точното местоположение.
Чуваш ли се изобщо? - Права е. Стига толкова.
Няма значение колко бързо се охлаждаш, Бен.
Съсипва правилната работа на органите ти.
Няма друг начин. Татко е прав. Поне трябва да намерим скривалището й.
Ако това, което чувам, е вярно, господарите ще са окопали...
Спри! - Махни се оттам!
Още хора ще умрат, ако не го сторя! Налага се!
ПАДАЩИ НЕБЕСА 05х09 "Събиране"
Субтитри: Geronimo88 UNACS TEAM | УНАКС ТИЙМ © 2015
9-ти каролински е преминал река Елизабет в 08:30.
Движат се много бързо. - Ще се съберем на шосе 95.
Напомни им. 2-ри масачузетски тръгва след 24 часа.
Ако Бен е прав за кралицата, къде ще трябва да атакуваме?
Все още нямаме точно местоположение. Сега си възвръща силите.
Мисли как пак да се опита. - Опитва да си възвърне дъха.
Да разрушим джунджурията, преди да нарани друг.
Държим Бен и другите далеч от него. - Имам добри новини.
Намерих външен трансмитер в джипа. Свързах го с носителя ни.
Усили сигнала ни. - Ще говорим с повече взводове.
Без да ползваме волмите като посредник.
Сигналът може да попречи на ешвените да разгадаят честотата.
42 взвода, чакащи последващи заповеди от Том Мейсън.
Чувствам го като инвазия. - Дано. Не знаем утре що ще нападнем.
Какво да им кажа, Том?
Внимание! Аз съм Том Мейсън от 2-ри масачузетски.
Вече напълно контролираме комуникациите си.
Скоро ще имаме още информация за плана ни, но засега дерзайте.
Заемете позиция на 2 км от столицата и чакайте инфо за целта ни.
Това, което ще предприемем, е огромно и непредсказуемо.
Ако сте като мен, изпитвате страх и безпокойство, няма проблем.
Не се поддавайте на чувствата си. Толкова сме близко.
Имайте вяра в това, което вършим, и ще постигнем целта.
Дявол го взел.
Мат, къде с този варел за гориво? - Уивър ги иска за пълнене.
Внимателно с това. - Добре.
Не стой така, тате! Настава отливът! По-бързо!
Убеди ги да ме върнат. Моля те.
Бен, от личен опит знам,
че шиповете не те правят неуязвим или напълно стабилен.
Всеки път научавам нови неща, които не бива да се пренебрегват.
Господарите правят връзката със знаците в Наска.
Перу. - Митът, че НЛО са отговорни
за геоглифите там. Това изобщо не е мит.
За нищо от това не си заслужава да умреш, Бен.
Волмите изследват зоната от месеци и не разбират значението й.
Важно е, Маги. И е свързано със ставащото в столицата.
Беше готова на всичко, за да махнеш шиповете, нали?
Да. - Сега изпитвам същото за това.
Ехо?
Добре! Защо съм тук?
Кажи ми...
Свързаният биймър е този, с който с Лекси отидохме до Луната.
В него ме открихте, откъдето ме взехте.
По-точно - спасихме те. Като придобиваме други форми на живот,
определяме колко са ценни и ги ползваме подобаващо.
Подобаващо? - С новото ешвенско присъствие е
много трудно за комуникиране. - Да, кралица.
Кралицата им. Тя не пристига, докато не са сигурни в победата.
Убедени, че са победили? Ние побеждаваме. Не е свършило.
Не разбираш, Том. Унищожиха ни.
Само аз останах от расата си.
И съм се заклела да взема крайни мерки да я почета.
Какво е това? - След като кралицата е тук,
ни се предоставя възможност.
С ползването на капсулата ще отприщим оръжие.
Затова си се нуждаела от мен.
Изградих взаимно доверие с теб.
Войник, доказал, че е способен да го направи.
Ако й го го занеса, какво ще стане? - Ще убие всичките.
Ще отърве цялата планета от ешвените, и то завинаги.
Приеми предложението и я открий. Ще се опитам да те насочвам.
Том, сега е моментът да се довериш в точно това, което те сковава.
Евелин, как е да си часовой? Вълнуващо, а?
По-добре е от миенето на потни дрехи в лагера.
Изглеждаш добре... с оръжие. Знаеш какво имах предвид.
Сега съм обучена. Не е аксесоар. - Отменям те, Ев.
Смяната свърши. До после. Приятно патрулиране.
Сигурно се вълнуваш, че я смених.
Вероятно ти дължа извинение. - Защо?
За станалото между братята ти. Имало е страничен ефект за теб.
Просто знай, че е най-малкото, което искам за теб.
Имаме си достатъчно проблеми.
Има ли нещо като помилване в новия световен ред?
Ще можеш ли да го сложиш в списъка си?
Разбира се. Ще му измисля място.
Разбрано. Координати Д-Ж-1-4-6.
Повтарям. Д-Ж-1-4-6.
Някой чува ли ме? - Чувам ви.
Тук 2-ри масачузетски. Кои сте вие? - Господи! Отговарят ни!
Разбери къде са. - Къде сте?
Изоставена къща в Джорджтаун. Идвахме към уреченото място.
Взводът се натъкна на скитъри. Разделихме се.
Най-добре е да се барикадират и да се молят да преминат.
Може ли да се барикадирате някъде? - В кухнята съм с радиостанцията.
Влизат! - Хладилникът близо ли е?
Да. - Влизай вътре! Веднага!
Няма време! - Ало? Госпожице, отговори ми.
Ако не може да говорите, дайте сигнал с радиото.
Навън е доста зле.
Ще изненадаме ли ешвените в столицата? - Утре ще разберем.
Мат, внимавай. По-бавно.
Лекси!
Мат. Господи!
Махни се от нея! - Зле е, Маги.
Няма пак да се вържем. Отдръпни се, Мат.
Знам какво изпитвате. Моля ви.
Моля ви, недейте.
Ако се е завърнала като баща ми? - Забрави.
Не е тази, която искаш да е.
Не ти решаваш за това.
Ще я заведа до портата.
Хайде.
Отворете портата!
Лекси? - Мамо, това си ти.
Някак си знаех къде да те намеря. - Всички назад!
Мат, тя е внедрена точно както капитан Маршал.
Полковник Уивър, недей. - Да изчакаме Том да се върне.
Ще го обсъдим заедно.
Затворете я. Четирима да я придружат.
Мат? Сложете й качулка. Не искам да огледа лагера ни.
Мамо, моля те.
С Кейти бе трудно да открием отклоненията.
Ешвените променят колкото да е успешна мисията,
но не докосват това, което ги прави специални за нас.
Така ли изглежда войната сега? Харесва ми другият начин.
Знам, че е трудно да я видиш под каквато и да е форма.
Да знам какво всъщност е сега...
Не, ще се оправя, просто...
Ами ако е само за разузнаване? Може да е по-безопасната опция.
Не разчитай на това. Кейти бе истинска за мен.
Докато не дръпнахме килимчето под нея.
Нищо не може да провали мисията ни до столицата утре.
Нито за миг да не си допуснала Лекси до съзнанието и сърцето си.
Не знам как да го сторя. - Можеш.
Не мислех, като се сбогувахме, че това ще е възможно.
Какво правят ешвените в столицата? Какво има там?
Не знам. Като бях с тях, не говореха за това.
Трябва ми лечение, и то веднага, мамо.
Не ме наричай така. Ти си ешвени.
Не мисли и за секунда, че ми пука за здравето ти.
Лекси умря на ядрото на Луната.
Тя няма да се върне. - Това трябваше да е истина, мамо.
Но не е. Виж, моля те.
Подръж ръката ми.
Вече се сбогувах с теб.
Отвори портата!
Дано е последното ти пътуване, друже. - Трябва веднага да поговорим.
Какво има? Какво стана?
Накара хората да се запитат доста въпроси.
И аз си ги задавам.
Например - защо си тук и как ни откри?
Чаках големия бум, но той така и не дойде.
Говориш за ядрото на Луната?
Вместо това майка ми стоеше до мен.
Наблюдавахме експлозията извън кораба.
Тя каза, че всичко ще е наред. - Пак питам - как се озова тук?
Нещо ме измъкна от кораба. След това имаше вода.
Непрестанни вълни. - Давеше се?
Не беше блян или видение, а го преживявах, сякаш не съм умряла.
След това се блъснах в скалите.
Това не ми помага да те накарам да ми повярваш.
Охотата ти да помогнеш ще ми помогне да реша.
Ако си тази, която казваш, ми кажи...
Докато беше при ешвените, те споменаха ли нещо по-висше?
Нещо, което контролира всички.
Способностите ми, докато бях с тях, вече ги няма, тате. Съжалявам.
Не те питам за способностите ти, кажи ми какво помниш.
Обръщаха се към нещо по-висше, както хората - към Бог.
Доколкото разбрахме, кралицата е пристигнала в Щатите.
Кралицата? Знаеш за това?
Да.
Това никак не е добре, тате.
Кралицата е истинска, а не бог, на когото се молиш.
Пристигането на кралицата значи само едно нещо за ешвените.
Целта им се е променила.
Как?
От инвазия към окупация.
Знаеше всичко - какво бе чувството.
Аз мислех, че полудявам, но тя ги описа, значи са истина.
Защо изобщо се занимаваме. Ясно е, че е начин да ни прецакат.
Още не знаем какво може тя. - Какво каза Бен?
Не знае, но не знаеше и за Кейти. Някак ешвените са открили
как да заобиколят разпознаването.
Ако е пратена от дорния? - Не, няма начин.
Защо ще я спасят и ще чакат толкова, за да я пратят?
Дорния каза, че като придобиват нова форма на живот, я ползват подобаващо.
Каза, че "ще ме води". Лекси може да е тук да ми помогне да го доставя.
Какво? - Какво е това?
Оръжие, което да доставя на кралицата и да изтребя всичките.
Да ги изтребиш? - Ако това отиде при нея,
ще убие всички ешвени. Нищо няма да предприемам,
докато има шанс Лекси да ми помогне. - Не.
Не казваш това, а че е спасена.
Просто не мога пак да го направя. Няма да го преживея.
По доста начини може да се обърка, но няма да се правя на разсеян.
Безразсъден си, Том. Преправяш правилата както ти отърва.
Това е повече от вярване на сляпо. - Ще го направя.
Стига. Не. Аз ще поема нещата.
Писна ми от всичко! - Добре ли си?
Да, не проникна през ръкавицата.
Това са нещата, които да доставя. - Трябва да ги тестваме.
Как? Над какво? - Не знам.
Не може да го вземем с нас, докато не го опознаем.
Дали ще убие ешвените? - Не знаем.
Да си играем с елемент извън периодичната ни таблица.
Как ще открие иглата в сеното, като не знае как изглежда?
Открили ли сте нещо? - Пазим го в тайна, Марти.
Спомена периодичната таблица. Мога да помогна... с каквото и да е.
Работил си в пивоварна фабрика. - Да.
Не знам как това ще помогне, Марти.
Бях инженер, отговарящ за вкуса. Биохимик.
Последвай ме.
Татко... Моят баща искаше да ти дам медицинските принадлежности.
Не мама? Тя е лекарят.
Странно е, че мускулите и кожата ми са направени по човешките граници.
Както трябва да е. Чувството е хубаво.
Шиповете в тежест ли са ти още?
Знам как изглеждам сега, но ти... - Бил съм и по-добре.
Забравил съм някои от тези човешки ограничения.
Всички станахме недоверчиви, за да… - Наистина не знам коя си.
Част от мен чувства, че трябва да ти се извиня,
защото не дойдох до Луната с теб. - Не, Бен…
Но останалата част се плаши, че не си се върнала
и пред мен стои поредната всеобща заплаха.
А толкова ми писна от тях.
Върви си, Бен.
Виждал ли си се с Лекси?
След всичко станало с Уивър и това, което преживях,
не съм готов да я поканя на семейния пикник.
Но тя притежава сили, които плашат всички.
Никой не знае защо е тук и ако греша,
ще съм първият, който ще й се извини.
Казваш, че би действал другояче?
Да не я върнеш в базата?
Да, така бих сторил.
Ако се натъкнеш на татко в гората, след като смятаме, че е умрял,
ако има нужда от теб, ще го изоставиш? - Това няма общо с татко.
Той не ни е предал. Тя е полуешвени. - Да, знам това.
Но да й обърнеш гръб в онзи миг не ми изглежда правилно.
Безопасно ли е да го вземем с нас? - Това изскочи от капсулата,
нападна мишката и тя умря на мига. - Тя е вторият ни тестов субект.
Слузта, която пуска, е ужасна и се възстановява сама.
Дорния е подценила опасността на оръжието.
Ако убива ешвените, може да порази и всички нас.
Така и не ми казаха.
Казаха да го доставя въпреки това. Защо?
Имат си собствен план, Том. Ползват те, защото си важен за тях.
Сам каза, че търси отмъщения за собствения им геноцид.
Не им пука за нас. - Или просто не го осъзнават.
Откъде да знаят, че формулата може да навреди на човек?
Заемаш страната на дорния? - Как оръжието да засегне само ешвени?
Тестваме за вирусни патогени и се молим за нещо познато.
Като оставим молитвите настрана, изменянето на материала зависи
дали имат протеини, подобни на вашите.
Сутринта тръгваме към столицата и ако това може да спаси животите ни…
...си заслужава да опитаме.
Ще вземем всичко с нас, което е от полза. Мислете.
Всички взводове са на път. Тръгваме сутринта или ще сме последни.
Трябва ни заден вход за кралицата. Може би Лекси?
Ако мисията се провали, завесите ще паднат… може би завинаги.
Тествайте отровата на дорния върху ешвени, правещо се на Лекси,
и ще сме готови за тръгване. - Не съм готов на тази крачка.
Взводът от Сев. Каролина са изгубили 12 човека на 25 км южно оттук.
Ужасно много се нуждаят от лекарска намеса.
Има ли съобщения от този взвод? - Не. Без радиостанция са.
Добре дошли във 2-ри масачузетски. Имаме протокол, който казва,
че всички новодошли остават без оръжие, преди да бъдат разпитани.
Пазете се!
Прикрийте се!
Хайде!
Хубаво местенце имаш, Мейсън. Добре си го устроил.
Неканен гостенин. - Уцелва момента.
Не си единственият кучи син с девет живота!
Поетично е - да щурмуваш замъка, за да свалим крал Мейсън!
За последно, Поуп! Махай се! Невинни ще страдат заради проблемите ни.
Невинни хора? Съжалявам, братле. Всичките умряха.
Дръж се!
Антъни!
Хайде! Ставай! Антъни, побързай!
Това ли е, Поуп? Всеки друг е враг?
Поуп срещу човечеството? - Не, Том, само срещу теб.
И всичко друго, изпречило ми се на пътя.
Виждаш ли варелите? - Да.
Сбогом, Поуп.
Емет още превързва хората, а този Антъни ще се оправи.
Хал ми каза, че Антъни и Поуп са били важни за 2-ри масачузетски.
Да, преди беше така.
Какъв е планът ни за утре с Лекси?
Не знам. Преди мислих, че умея да преценявам хората.
Кой е лош, добър, хора като Поуп или Антъни.
Войната ми отне това качество. - Не.
Инстинктът ти винаги е на ниво. - Подозрителен съм. Ти как мислиш?
Кой смяташ, че е в затвора? - Иска ми се да е сестра ми.
Която ще ни заведе до кралицата.
Ще е идеално, нали? - Да.
Особено ако е изпитала същото дорнианско прераждане като теб,
но не смятам, че е така.
Знаеш къде да ме намериш, ако ти трябвам. Обичам те.
Прекарайте си добре.
"В краката на гиганта". Какво значи това?
"В краката на гиганта". - 57 минути. Всичко е наред.
Когато имунните системи на плъховете усетят вируса,
има възбуждащ ефект, водещ до смърт? - Да, но с моето изменение
ензимите от човешките еритроцити ще блокират реакцията като стена.
Ако сме прави, Мартин, това е огромно. - Работи по същия начин
като ферментиралите ензими във фабриката.
Смяташе ли, че бирата ти ще спаси света?
Беше много добра.
Ако не бях аз, нямаше да сте тук.
Аз разруших енергийното ядро, а ме посрещате така?
Оставете ни замалко.
На кръстопът сме. - Разбирам ешвените.
Това не е ли ценна придобивка? - Да.
Но може да провалиш целта ни. - Бе ми върнато малко време, тате.
Шанс още да се боря, да опитам от живота, който ти ми даде.
И двамата получихме втори шанс. Но трябва да го оползотворим.
Този мъник бе ударен два пъти, но му няма нищо.
Дали това значи същото и за нас? - Може би.
Когато занесе формулата ни в капсулата,
изведнъж вече не е смъртоносна. - Откъде знаем, че съставките може
да не са смъртоносни и за ешвените? - Все още не знаем.
Тате! - Бен, какво става?
Там, където са се събрали господарите… Татко... Свързано е с него.
Не бива да се изправяш пред кралицата. Трябва да има друг начин.
Защо го каза? Нали ми спомена, че не знаеш нищо за нея?
Всички ешвени изпълняват целта й и се връщат.
Към живот?
На Земята?
И преди е била тук?
Преди много време.
Знаците на Наска. Свързано е с тях, нали?
Бен дочул, че господарите казвали, че те са много важни.
Защо го скри от мен? - Моля те, тате. Цялото тяло ме боли.
Нуждая се от мама.
Пусни го! - Том!
Пусни го! - Тате!
Отвори вратата!
Получи се. Колко сте там? Отговори ми!
Колко още има в столицата?
Издирваме те.
Дочух господарите. Ешвените идват за теб.
Не само ние търсим главата на змията.
Съжалявам, Том.
Държиш ли се? - Никога не съм бил толкова ужасен.
Така е с всички ни.
Смятах я за враг като всички други. - Да.
Смятах, че ако остана хладнокръвен и тя да ми се довери,
може да е ценен ресурс. Но започнах да мисля, че може да е повече.
Ешвените стават все по-добри, остана им само заблудата.
Ако се провалим, хората като теб и мен няма да си имаме повече доверие.
Затова не смятам да губя.
"В краката на гиганта". - Някои от тях го повтаряли.
Непрестанно, сякаш докато маршируват. - До някакво място за среща.
"В краката на гиганта".
Паметникът на Линкълн. Кралицата е в краката на гиганта.
Статуята на Ейбрахам Линкълн. - Безразсъден си, но се гордея с теб.
Ето тук трябва да отидем.
Винаги си бил добър с мен, полковник. Съжалявам.
Сгреших, като последвах Поуп.
Затънах с него и не го осъзнах, докато не стана късно.
Ако ме изоставиш, няма да те виня.
Не заслужавам да пътувам с всички вас.
Няма да оцелееш много дълго тук с тази ръка.
Без оръжие. Ще прикрепя човек до теб.
Усетя ли, че е време, ще помагаш на Мериленд по западния фланг.
Откъде знаеше? - Не беше сигурно,
че вирусът ще подейства. - Говоря за Лекси.
Не знаех. Повече от всичко исках да греша.
Какво бе това? - Ешвенската главина.
Ако има шанс да привиква ешвените, Уивър не иска да го носи с нас.
Не искаме пак да го ползват. Това е сигурно.
Тате, съжалявам, че я върнах обратно.
Съединихме по-голямата част от ешвенския пъзел заради теб.
Всички взводове да слушат. Говори Том Мейсън.
Упорството ни даде отново ефект.
Приключихме с гадаенето. Имаме точната цел. Повтарям...
Идват право към нас.
Да приключваме. Какво е нужно?
Никога няма да се предадем!
Субтитри: Geronimo88 UNACS TEAM | УНАКС ТИЙМ © 2015