Мистър Робот: Вълнуващи времена настъпват за света.
Вълнуващи времена. - Ако се съгласите да свидетелствате,
аз ще призная, че съм нарушила доказателствената процедура за dat файла.
Добавихме хънипот/капан в CS30 (сървър).
Бих искал да погледна вашето проучване, и, по-специално, този сървър.
Детективите са тук за да разговарят с вас. Открили са тяло на покрива.
Детектив: А и двамата сте познавали починалата, Шарън Ноулс.
Джоана: Шарън Ноулс?
Джоана: Ааа! Тайрел: Мисля, че раждането започна.
Трябва да отидем в болницата. Мистър Робот: Разкажи ми за баща ти.
Помня, че опитах да го прегърна, да му се извиня,
а той ме бутна толкова силно, че паднах през прозореца.
Божичко, Елиът!
Пак ли забрави? Забрави ли коя съм аз?
Дарлийн: Аз съм ти... - Сестра.
Мисля, че трябва да поговорим.
Радиоводещ: ... не се е случвало от 1904,
годината, в която Джон МакГроу реши да вземе батата
и да се прибере вкъщи. Но, ето ни, 90 години по-късно
и на мен ми се иска да чуя мненията ви за това,
какво е да няма шампионат през '94.
Точно така - Световните Серии (бейзбол) за '94 са отменени...
(звъни телефон) - Ако през август,
когато играчите гласуваха да не играят, ми казвахте, че
положението ще е такова, каквото е сега, щях да кажа "Няма начин",
"Няма как това да се случи".
Трябва да призная - щях да съм в грешка.
И така, какво стана? Искам да чуя от вас...
Мистър Робот.
Ами, бих ви препоръчал "Пентиум" 90.
Много са бързи, имаме няколко в наличност.
Плюс харддиск 800 мегабайта всичко ще е наред.
Или можете да спестите малко пари и да ъпгрейдвате този, който имате.
Щом подменим дънната платка и харддиска, ще стане по-добър от нов.
Защо не го донесете тук, за да го погледнем.
Добре... Благодаря.
Чао-чао.
Какво е станало? Новата мишка не ви ли допада?
Синът ви открадна пари от мен.
А, моля?
Синът ви е откраднал при от мен. Помня съвсем точно, че
когато извадих портфейла си, имах 3 двайсетачки.
Сега имам само една. Използвах едната, за да платя за мишката
и ми останаха две. Синът ви стоеше точно зад мен,
когато изваждах и прибирах парите.
Аз... Успокойте се, моля. Сигурен съм, че има реално обяснение.
Клиент: Не искам обяснения. От вас искам, единствено,
парите си и извинение.
Няма нужда от нерви. Опитвам се да ви разбера.
Мислите ли, че ме интересува вашето разбиране?
Нямам време за спорове.
Ще ми върнете ли парите или не?
Вижте, трябва да постъпите правилно.
Тогава, не.
Извинете?
Отговорът е "Не".
Ама... Вие сериозно ли говорите?
(въздишка) Не мога да ви помогна.
Вие, просто, ще си седите и ще лъжете?
Би трябвало да извикам полиция!
(нервен смях)
Какъв пример давате така?
Аз съм изработил парите си, а вие,
направо, го учите да краде. Вие сте ужасен баща.
Ще ви помоля да напуснете. Клиент: Вие сте никой.
Вие сте мъж на средна възраст, правещ това,
което и слабоумният ми племенник може да прави.
Това представлява живота ви. (присмиване)
Знаете ли какво? Задръжте си двайсетачката.
Вече ще пазарувам само в Best Buy (Бест Бай).
(нервен смях) Боже...
(въздишка)
Хайде, излез.
(говор от радиото)
Татко, не съм го направил.
Дай ми я.
(въздишка)
"Ченге във времето" или "Старгейт"?
К'во? 20 кинта ще стигнат и за двамата.
"Криминале"? Не съм го чувал.
Сигурно ли е, че ще ни пуснат?
Добре, вземай си якето.
(кашляне)
Какво?
Как така не съм наказан?
Макар, постъпката ти да е лоша, ти си оставаш добро дете,
а оня тип е дришльо. Понякога, това е по-важното.
Хайде, да вървим. Започва след 15 минути.
Искам да взема пуканки. Хайде.
(драматична пиано мелодия)
♪♪♪♪♪
МИСТЪР РОБОТ Епизод 9 - eps1.8_m1rr0r1ng.qt
Превод и синхро - tooled Възможни малки и малко неточности :)
♪♪♪♪♪
Елиът наум: Наистина е той.
Наистина си ти.
Никога не съм бил в апартамента ти.
Хубаво е.
Малко разхвърляно,... но това не е разтърсваща новина.
Никога не си обичал да подреждаш стаята си.
Боже мили...
Не мога да повярвам, че това наистина си ти.
Бях започнал да се чудя, колко време ще ти отнеме, за да ме познаеш.
Фактът, че спря да разпознаваш и Дарлийн...
Казано честно, това е малко смущаващо.
Защо не каза нищо???
Защо не ми каза??? - Добре, Елиът...
През цялото време??? - Елиът, не си добре.
Опитвах се да подходя внимателно.
Внимателно?
Внимателно?!
Внимателно???
За това ли беше всичко през последните 3 месеца?
Не. Ставаше въпрос за постигането на нещо значимо
и затова е необходимо да го довършим.
Ти умря.
Ти си мъртъв!
(врати на кола)
Предлагам да снишиш гласа си.
Да сниша гласа си.
Искаш от мен да сниша гласа си, появявайки се на вратата ми,
20 години след като си починал?
Мисля, че това е идеалният, шибан тон!!!
Елиът, не искаш те да ни чуят.
Особено след снощното импровизирано
посещение от Тайрел Уелик.
Елиът, навън има хора,
които не искат да работим заедно.
Затова ли ме следяха?
Затова ли? Заради теб?
Замисли се. Не помниш мен.
Не помниш собствената си сестра.
Посещаваш психиатър, пиеш им хапчетата.
Преднамерено те държат в тази мъгла
или, с каквото там, бъзикат съзнанието ти,
за да забравиш, каквото те искат да забравиш.
Опитват се да те контролират, Елиът.
Опитвали са да те контролират през цялото време.
Това е лудост. Аз съм луд.
Аз съм луд. Ти си луд. Това е лудост.
За какво говориш?
Кой опитва да ме контролира?
Хората навън, които не ме искат жив.
Хората, които се страхуват от нас.
Сега трябва да сме по-внимателни, повече от всякога.
А Дарлийн... знаеше ли за това?
Елиът, ще ти обясня всичко,
но точно тази вечер, трябва да се придържаме към плана.
Ти бъзикаш ли ме?
Искаш от мен да оставя това настрани?
Ти да не си се побъркал???
Не е безопасно да говорим за това, тук.
Не ми дреме!!!
Кажи ми, какво става, по дяволите.
Добре. Хайде, да вървим.
Къде?
Искаш отговори?
Спри с въпросите и ме последвай.
Оу, това е мило. Аз... не мога... - Много бързаш.
Вярвай ми, не е в това проблема.
Хей...
Разбирам, че не ти се говореше снощи.
Не, Хари, не мога точно сега.
Трябва да... - Поеми въздух...
и закуси в леглото с мен.
(въздишка)
Успяваш ли да се насладиш на нещо, така?
Ммм... Мили, оценям това.
Аз... Божичко, ако само знаеше...
Кажи ми. Бих искал да знам. - Хакнаха ни, знаеш го.
Във всички новини е... Обикновено компаниите преодоляват подобни неща,
но ние сме компания за кибер защита.
Имаш ли представа, колко лошо е това?
Висим над пропастта, държейки се само с пръстите си.
Кой знае?
Може би вече сме паднали от скалата,
а аз още се опитвам да се хвана за нещо.
(въздишка)
Аз съм провал.
Погледни ме.
Погледни този, който те обича толкова много,
че би умрял щастлив, защото
той има това - ние, закусващи в леглото.
Не мисля, че провалилите се изглеждат така.
(отпускаща мелодия)
♪♪♪♪♪
(смях)
Постарай се да прегледаш отново и-мейлите -
всичките от '91 до '95, и нека направим табло
с препратки по дати.
Да, госпожо. - Хей, радвам се да те видя.
Трябва да се гордееш.
Признанията на Колби са горещата новина днес.
Вече работим на пълни обороти, та какво става?
Дойдох да помагам.
(звънящ телефон)
Сканирай отново тези, прати ми pdf-те на пощата и ги копирай.
Не трябва ли да си на работа? - Напуснах.
Анджела, не може да работиш тук.
Защо не? Отказах се от всичко, заради делото.
Аз не искам да го правиш.
Не съм тук, за да ти помагам да намериш цел в живота си.
Ако имаш нужда да правиш нещо, запиши се на курс,
но не може да работиш тук.
След това, което направих,
няма да мога да си намеря същата работа.
Разорена съм. Парите от процеса ще дойдат след години.
Ето защо трябва да намериш нещо, което ти приляга.
Но това не е то,
не и на нивото, на което се опитваме да работим.
(звънящ телефон)
Ало? Джон, да, да, да. Не, казвай.
г-жа Наяр: Ам... Четири?
Не, не, не можем да се съгласим.
Абсолютно не... Няма да стане.
Не, ще бъдат шест или нищо.
(вибриращ смартфон)
Кой се обажда? Дарлийн: Аз съм.
Търся Елиът. Не е на работа.
Мисля, че е превъртял отново. Анджела: Какво значи това?
Дарлийн: Снощи се опита да ме целуне.
Последният път, когато беше така, ти го намери.
Наистина се нуждая от помощта ти.
Добре. Къде си?
(гласове на посетители)
(приближаващи стъпки)
Анджела: Не е тук.
Дарлийн: Да поумуваме тогава.
Анджела: Умувах вече.
Това беше скривалището ни за бягства. Винаги идваше тук.
Дарлийн: Добре, да помислим заедно.
Не мога да ти помогна.
Какво означава това?
Значи, че... вече, въобще, не познавам Елиът.
Анджела, този път той реално откачи.
Става въпрос за спешен случай. Трябва да говорим с него.
Да, ама той не иска да отговаря.
А, ако го направи, изрича купища лъжи.
Не можем да продължаваме да го пазим от самият него, Дарлийн.
Той е спасявал задниците ни толкова пъти,
а ти ще го зарежеш, ей така?
Защо изобщо ти пука?
Това пък, какво означава?
Че вие, двамата, никога не сте били много близки.
Всъщност,
той си беше много добре, докато ти не се върна в града.
Анджела: Защо, изобщо, си тук?
Защо двамата с Елиът прекарвате толкова време заедно?
Добре, поеми си въздух, миличка.
Той ми е брат и аз се опитвам да му помогна.
Това няма нужда от обяснения.
Щом не искаш да ми кажеш, какво реално се случва,
така да е. Но, тогава, спри да търсиш помощта ми.
(музика)
♪♪♪♪♪
(неясен говор по уредба)
Мисля, че всичко е наред.
Спомняш ли си?
Разбира се, че помня.
Мисля, че е редно да питам, предвид...
Дори си спомням за играта ми.
Изчислявах статистическите вероятности
на безопасност за всеки вагон от влака,
основавайки се на това, колко често биха дерайлирали.
На път за насам, винаги избирах най-сигурния вагон,
защото очаквах с нетърпение нашите разходки до града.
А после, на връщане, избирах най-опасните...
защото мразех да се връщам вкъщи.
Тя вече не е там, Елиът.
Виж, не знам накъде сме тръгнали, но трябва да намерим Дарлийн.
Те вероятно я търсят... - Шшш.
Знаех си, че може да си ти.
Боже мой. Не съм те виждала от цяла вечност.
(неясен говор по уредба)
(въздишка)
Сега не бива да се виждаме с Дарлийн. Твърде рисковано е.
Разбирам, че си объркан, Елиът, но аз ще ти покажа.
Ще ти покажа къде, точно, съм бил през цялото това време.
Елиът наум: Ей, успокой се.
Ще се справя с това.
Знам, че не ми вярваш. И аз не бих, но ще ти кажа -
спомням си все повече, с напредване на времето.
Това е плюс.
Всичко започва да си идва на мястото и щом получим всички отговори,
всичко пак ще е нормално.
Освен фактът, че моят починал баща
не е наистина мъртъв и стои срещу мен.
Аз ще изляза, за да ви дам възможност да останете насаме.
Ще се опитаме да го нахраним по-късно. Нали? Добре.
Джоана: Не си представях, че ще мога да обичам някого толкова силно, отново.
Напомня ми за нея.
За коя?
Беше момиченце, но...
все пак си приличат.
За кого говориш?
Бях 15-годишна.
Процедурата беше...
...толкова стандартизирана.
Купища формуляри, попълване на адреси
и подписи.
Би си помислил, че се абонирам за мобилен план.
Новите й родители изглеждаха мили.
Тогава, поне.
Надявам се да са останали такива.
Защо не си ми казала?
Не съм казала на никой, който няма нужда да знае.
Всеки ден се опитвах да изтрия този момент.
Това, което направих, беше жестоко.
Опитвам да си простя, опитвам да забравя,
но изглежда е невъзможно.
Джоана, трябваше да ми кажеш.
Аз съм ти съпруг, обичам те...
Не ме докосвай.
Повече не си ми нужен.
Какви ги говориш?
Ти не си мъжът, за когото искам да съм омъжена.
Джоана... Знам че бях нехаен,
Но все още има начин.
Разбери ме.
Ако искаш да си част от това семейство
ще оправиш нещата.
(неясен говор по радиостанция)
Не допускаме никой вътре. - Аз познавам собственика.
Фреди, добре ли си? Добре ли са всички? Какво е станало?
Все още се опитвам да си изясня. Нямаше ме за един ден.
Казват, че е ел. инсталацията, кой знае. При застрахователите съм на "изчакване".
Духачите с обичайните си номера.
Да, бях на изчакване.
Чакайте... Не отново.
Минавах да взема няколко харда, които мой служител е оставил вчера.
Съжалявам, че си се разкарвал.
Всичко е унищожено.
(напрегната мелодия)
♪♪♪♪♪
Филип: Тайрел!
Какво е? Момче?
Да.
Хубаво...
Благодаря за цветята, сър.
За да съм честен, Ануар беше този,
който се погрижи за букета.
Отдава му се някакси. (смях)
Тайрел... знаеш, че не съм от хората, които шикалкавят,
затова ще говоря направо.
Ела и седни.
Разбираш деликатното положение, в което сме напоследък.
Уверен съм, че си наясно, че тази ситуация
с Шарън Ноулс е... Ужасна е.
Скот, разбираемо, е съкрушен от случилото се.
Да, искрено му съчувствам. Не знам какво бих...
Да, да, знам, знам, но...
Работата е там, че...
полицаите загатнаха пред Скот и мен,
че ти си заподозрян.
Подозренията им се основават на дадената от Скот
информация, за някакви намеци, които си правил на Шарън.
Виж, Тайрел, не ми е убягнало,
че ти и Скот имахте търкания като конкуренти.
Та той ти измъкна директорския пост от ръцете.
Убеден съм, че нещастието го прави агресивен,
а ти си лесна мишена за него
и, разбира се, се съмнявам да си замесен в тази злополука,
но... Но...
(въздишка)
...проблемът си стои.
Скот ще остане тук,
но ти, опасявам се, не можеш.
Не съм сигурен, че те разбирам, Филип.
(засмиване)
Идеално разбираш, какво ти казвам.
Филип... не можеш да направиш това.
Не можеш да го направиш.
Не можеш!
Убивах се от работа за компанията!!!
Бях повишаван по-бързо от всеки друг!!!
Няма да отричам, че се опитвах да си представя
реакцията ти.
Рядко имам време за подобни фантазии.
Но за теб бях любопитен. Можеше да мине по много начини,
и аз намирах различните версии за доста интересни,
признавам си, но сега...
съпоставени с реалността...
Трябва да кажа, че съм разочарован.
Филип, моля те, не го прави.
Излязох извън релси.
Имало е някакъв момент, Тайрел,
нещо в близкото ти минало -
грешка, импулс или решение,
което те е довело до сегашното положение.
Мога, единствено, да те посъветвам...
да намериш този момент
и да го проумееш.
Това е единственият начин да се примириш
с този твой провал.
Моля ви, сър, не го правете.
Умолявам ви.
Аз...
Аз обичам тази компания.
(динамична мрачна мелодия)
♪♪♪♪♪
Детективи: Г-н Уелик, не може да ни отбягвате непрекъснато.
Тайрел: Ако имате някакви въпроси - свържете се с адвоката ми.
Ако имате доказателства срещу мен - обвинете ме.
Знам, че те доведох в родното ти място,
но да се отбиваме в старата ни къща, не беше част от плана.
Хайде, собствениците ще си дойдат скоро. Лош момент за взлом.
Тук се случи, нали?
Какво? Къде какво се е случило?
Спомняш ли си този прозорец?
Хайде, Елиът.
Казах ти, че трябва да вървим.
Елиът, какво правиш? Успокой се.
Ааа! Ху!
Ти ме бутна през този прозорец. - Елиът...
Бутна ме чак на пътеката. - Хей, стига...
Не. Може би ти си този, който има нужда от бутане.
Успокой се. Онова беше инцидент.
Глупости! Бях на 8 години.
Каза, че го заслужавам. Това каза, нали? - Не, не...
Да, точно преди да ме бутнеш! Не, Елиът! Ти мислеше, че го заслужаваш.
През целият си живот, чувстваш вина, затова че си издал тайната ми.
Никога не си таил гняв към мен, а към себе си.
Моля те, Елиът,
недей повече да се ядосваш на себе си.
Освободи се от това. Моля те, освободи се.
Прав си, бях ядосан.
Бях ядосан на себе си.
Мразех себе си, за стореното спрямо теб.
Готов съм да се освободя.
Аа! (падане)
♪ Sonic Youth - Kool Thing ♪
♪♪♪♪♪
Ще поработя малко в градината.
Щеше да е хубаво, ако искаше да помогнеш.
Между другото, не си ми казала, че Дарлийн се е върнала.
Не бях я виждал тук от доста време.
Какво ми каза? - Дарлийн.
Или поне си мисля, че беше тя.
Видял си я? Къде?
Казвам ти, не съм получавал известие за заявката.
Този сървър трябва да остане капан, извън мрежата.
Сър, заявката е от вчера, точно пред мен. - Точно това ти обяснявам, Джим.
Вчера мрежата ни беше атакувана. Аз не съм давал заявката.
Очевидно е бил някой друг, затова трябва да оставите сървъра извън мрежата
или ще стане нещо лошо. - Просто не мога да го направя, сър.
Имаме изрично нареждане от Тайрел Уелик да изпълним заявката, както е.
Това просто няма смисъл.
Искам да говоря с вашия супервайзър.
Ехо?
Има ли някой?
Ехо?
Божичко...
Изчерпих всички възможности,
затова реших да опитам на последното място, където би отишъл.
Не уцелих отново.
Боже...
От години не съм влизала тук.
Новото семейството, което се нанесе наскоро е толкова шантаво.
Особено бащата.
Не са правили много промени.
Добре ли си?
Да.
(приближаваща кола) Дарлийн: Мамка му.
Шантавият нов татко се прибира.
Извинявам се, между другото.
За какво?
Трябваше да съм по-откровена с теб. Ти си от семейството.
Добре, добре.
Не се размеквай върху мен.
Видя ли това?
Не беше ли това стаята на Елиът?
(пъшкане)
Мистър Робот: Почти стигнахме. Почти стигнахме.
Елиът: Защо сме тук?
Нали каза, че ще отидем на безопасно място.
А!
Анджела: Елиът!
Дарлийн: Елиът!
Мамка му.
Какво, по дяволите, правят те, тук?
Не остана много.
Опитах се да те предпазя, синко, но те ни настигнаха.
Анджела: Елиът! - За какво говориш?
Това са Дарлийн и Анджела.
Повярвай ми, синко, исках да ти кажа по-рано.
Нещата се случиха твърде бързо накрая.
Трябва да вярваш в едно -
независимо кой какво се опитва да прави, никога няма да те оставя.
Аз винаги ще бъде тук.
Разбираш ли това? Те няма да ни разделят
отново. - Какво става?
Слушай ме. - Кажи ми веднага!
Слушай ме, защото нямаме много време.
Ще се опитат отново да се отърват от мен и искам ти да не им позволиш!
Защо те ще се отървават от теб? - Моля те, Елиът, слушай ме.
Аз никога няма да те изоставя.
Никога няма да те изоставя отново.
Обичам те, сине.
(драматична пиано мелодия)
♪♪♪♪♪
За какво говори той?
Хей, искам да знам.
Искам да знам.
Искам да знам!!!
Елиът, на кого говориш?
Какво имаш предвид? Говоря на...
♪♪♪♪♪
Назад. Не се приближавайте.
Елиът, кървиш.
А!
Дарлийн: Елиът...
Аа...
Елиът, какво правиш тук?
Не го ли видяхте?
Кого?
ААА!
Елиът наум: Това не е истина, това не е истина.
Не може да е истина... - Неее...
Елиът наум: Но това е реалността, нали?
През цялото време си знаел, нали?
Елиът... С кого си мислеше, че говориш?
Елиът наум: Ще ме накараш да го кажа, нали?
Аз съм Мистър Робот.
(неясен говор по уредба)
Ще се оправиш.
Мисля, че съм много далеч от оправяне.
Анджела: Не ме разбирай погрешно,
но аз ти завиждам.
Иска ми се да поговоря отново с мама,
дори да не е реална.
(вълнуваща мелодия)
♪♪♪♪♪
Грижи се за себе си.
Разбира, че сега не ти е до приказки...
Права си, не ми е.
За съжаление, трябва да знам, Елиът,
имайки предвид това, което правим.
Просто трябва да знам.
Спомняш ли си нещо за това?
Да помня какво?
За това, как създадохме Fsociety.
Гидиън: Тук ли е г-н Уелик?
Здравейте, г-н Годар.
Не, отиде си. Той беше... Беше освободен днес.
Моля? Защо?
Не знам.
Не беше лесно да се общува с него.
Убеден съм.
Бихте ли могли да ме заведете при Скот Ноулс?
Спешно е. - Оу, не. Определено не и сега.
Не сте ли чул?
Татко, какво става?
Ще ви оставя насаме.
Знам, знам, но и ти дойде вкъщи без покана.
Реших, че трябва да върна жеста.
Какво искате?
Да ти предложа нещо, което вероятно искаш.
Заповядай.
Ако е свързано с делото...
Моля те, делото не ме интересува. Дори не го разбирам.
Имам си адвокати за това.
Тогава какво?
Момчета, изчакайте навън.
Да си призная... Бях впечатлен от теб.
Да, с кариерата ти е свършено,
но ти постигна страхотен резултат.
Пое голям риск и получи каквото искаше.
Просто, това беше грешен избор на желание.
Вас какво ви е грижа?
Наблюдавах те преди, в "Олсейф".
След всичката помия, която ти се изсипа, повечето хора биха се уредили
в средния мениджмънт, но не и ти.
Ти си непреклонна и умна, а тази комбинация
е високо ценена от много влиятелни хора,
които познавам.
Накъде биете с всичко това?
Мисля, че мога да ти уредя доста доходоносно занятие.
Занятие? Къде?
В любимото ти място, къде другаде?
Изминали сте целия път до Джърси, за да
ми предложите лично, работа в корпорацията, която съдя в момента?
Каква е истинската ви цел?
Мисля, че ще бъдеш невероятна бизнес дама.
Опасявам се, че няма нищо друго.
Това шега ли е? - Не е шега.
Хората ми смятат, че имаш голям потенциал.
Не можете да ми предлагате работа там.
Вие свидетелствате срещу тях.
Както ще разбереш много скоро,
в бизнеса враждата не е нещо сериозно.
Твърде емоционално е. Обадиха ми се, защото
постигаш това, което искаш да постигнеш.
Това е голям съдебен процес.
Ще трябва да платят милиони.
Колби: Грубо, между 75 и 100 милиона.
На толкова ще се съгласят адвокатите им,
след като изтощят финансово екипа ти,
през следващите седем години.
И да, това е... това са много пари, но не и за тях, реално не.
Когато се случи това с изтичането, създадохме фонд "за черни дни".
Фондът вече е генерирал 5 пъти по-голяма сума.
Ще ви помоля да напуснете.
Да те препоръчам ли, последно? - Няма да работя там.
Те убиха майка ми!
И всяко заведение за бързо хранене
доставя диабет на милиони хора.
"Филип Морис" раздава белодробен рак ежечастно.
Всеки разрушава планетата отвъд възможностите за възстановяване.
Наистина ли ще вземеш всички тези неща присърце?
Може и да ги взема. Може би някой трябва.
Един съвет: Ако искаш да промениш нещата,
може би трябва да опиташ да го направиш отвътре...
Защото ето какво става, ако опитваш отвън.
Тези хора не чакат никого,
затова трябва да ги уведомиш до утре.
Ще се изпратя сам.
Тези, всичките, са празни.
Изпразваш ги и ги зарязваш?
Къде са новите ти рецепти?
Какво значение има?
Вече не знам, дори, кое е реално.
Разбирам, че се чувстваш отвратително,
но щом си вземеш лекарствата...
Може би трябва да го спрем, Дарлийн.
Какво да спрем?
Елиът: Планът... Хакът... Всичко.
Може би не трябва да го осъществяваме.
Какво? Защо?
В мига, в който заразеният сървър се включи отново в основната мрежа,
ние сме готови. - Не бях аз.
През цялото време, не аз съм вършил всичко това.
Елиът, причините поради които ние с теб искахме да го направим,
причините, поради които цялата група искаше да го направи,
са истински.
Може би не го осъзнаваш, но идеята беше твоя.
Ти измисли всичко това.
Някъде вътре, дълбоко в теб има част от теб,
която знае, че е правилно да го направим.
Ще ти купя хапчетата.
Ще говорим пак, като се върна. Нали?
Хайде.
Елиът наум: Какво би направил, ако беше в моето положение?
Знам, знам - аз, официално, съм луд,
но планът не е. Нали?
Какво, по дяволите... - Шшш!
Чаках на стълбището, докато тя тръгне.
Исках никой да не знае, че съм тук.
Тайрел: Зная, че ти стоиш зад това,
зад всичко - fsociety, сървъра,
Колби, "Олсейф"...
Ти си единствената константа в морето от променливи.
Елиът...
Така... Не знам какъв е великия ти план,
но искам да науча и ти ще ми кажеш.
Преди два дена удуших жена, с голи ръце.
Усещането беше странно.
Нещо толкова ужасяващо, направено
по толкова прост начин.
През първите 10 секунди усещаш... неудобство,
чувство за безизходица,
но после мускулите ти се напрягат,
тя се дърпа и бори,
но това, сякаш остава на заден план,
заедно с всичко останало на този свят.
В този момент оставате само ти и абсолютната сила.
Тайрел: Нищо друго.
Този момент остана в мен.
Мислех, че ще чувствам вина за това, че съм убиец,
но... не е така.
Чувствам се чудесно.
♪♪ Maxence Cyrin - Where Is My Mind ♪♪
♪♪♪♪♪
От колко време се случва това?
Не знам...
И какво, по-точно, е това, което правиш?
Елиът: Криптирам всички файлове.
Всички финансови регистри на "Ивъл Корп."
ще станат недостъпни. ♪♪♪♪♪
Ключът за криптирането ще се самоизтрие
след завършване на процеса.
Тайрел: Ами бекъпите/копията? - Погрижил съм се и за тях.
Елиът: Чайнанг... - Стийл Маунтин!
Разбира се, дори с новите хранилища.
Хакнах мрежата на "Еър Дрийм".
Проникнах във всичките.
Наистина си помислил за всичко.
Кой друг е замесен? ♪♪♪♪♪
Само аз.
Е, сега сме ти и аз.
През цялото време ти казвах, че накрая ще работим заедно, Елиът.
Но, все пак, трябва да знам...
Защо го правиш? ♪♪♪♪♪
Какво се надяваш да постигнеш, правейки всичко това?
Знам ли...
Искаше ми се да спася света. ♪♪♪♪♪
Превод и синхро - tooled www.addic7ed.com