- Jane? Eşti înăuntru? - M-am trezit! M-am trezit!
Omucidere în San Francisco. Cho şi Rigsby sunt deja pe drum.
- Ai dormit aici? - Nu, am lucrat.
Pare ca şi cum ai fi dormit.
Păi, mi-am programat ă... visele să lucreze la cazul lui Red John.
O, păi... asigură-te că le pui ca ore suplimentare.
A, scepticism sănătos. Îmi place. Dar ar putea să funcţioneze.
Mendeleev a văzut întregul tabel periodic al elementelor în vis.
Grăguţ din partea lui. Jane?
- Mergem? - Ca prietenă... asta n-arată bine.
Mă ţine în priză.
Sunt probe pentru o confruntare fizică, iar aici e locul unde a murit.
Era pe spate când s-au tras focurile de armă.
- Între opt şi zece focuri în cap. - Uuu! Care cap?
Da. Doi dintre oaspeţii motelului au auzit zgomote pe la 1:00 a.m.
Credeau că-i traficul de-afară.
Nu sunt răni defensive. Ai crede că şi-ar fi pus măcar mânile ca scut pentru faţă.
Sau depinde de cât de tare a căzut.
Criminaliştii au recuperat cartuşele: 9 milimetri.
Au recuperat şi un muc de ţigare şi nişte fibre roşii din jurul cadavrului.
M-ai trezit pentru asta?
Bărbatul acesta e sociopat. Ar trebui să fie în închisoare.
Era. Graţiat acum două zile. Numele lui e Henry Dahl.
Condamnat acum nouă ani pentru viol şi ucidere în cazul Jennie Winter.
Era închis pe viaţă la Del Norte până când un nou test ADN l-a pus pe liber.
Cum l-ai cataloga ca şi deţinut?
Lasă-mă-n pace!
Are constituţia clasică a unui cocoş. Trup masiv, picioare piele şi os.
Piele ca la icter, probabil hepatită C de la acul murdar cu care şi-a tatuat cotul.
Pânza de păianjen, reprezentând trecerea timpului. Un... unde te duci?
Sunt obosit şi nu-mi pasă deloc cine a ucis târâtura asta.
- Era nevinovat! - A făcut instrumente de ucis din scobitori.
Te cunosc, nu-i aşa? Eşti cu criminalistica?
În acest moment sunt cu tine... doar dacă, desigur... eşti tu cu criminalistica?
Ştiai că i-a costat 2,4 milioane de dolari pe contribuabili...
să-l condamne pe Henry Dahl în cazul uciderii lui Jennie Winter?
Pe bune? Asta-i o grămadă de bani.
Acum, vor trebui să cheltuiască alte milioane să-l găsească şi să-l condamne...
pe ucigaşul lui Dahl pentru că statul a decis să elibereze un criminal dovedit.
Câte ore de lucru de om vei pierde urmărindu-l pe ucigaşul lui Henry Dahl?
Nu prea multe.
- Ceva folositor? - Eh... poate.
Prinde asta.
THE MENTALIST s03 e04 Red Carpet Treatment
RO=V=EN www.subtitrari-team.ro
=ROVEN= www.subtitrari-team.ro
Iar eu sunt aici ca să vă spun că Henry Dahl a primit ceea ce a meritat.
Chiar şi CBI e de acord cu mine, principala agenţie de ordine publică din California.
Aruncaţi o privire la unul dintre agenţii lor, la doar două ore...
după găsirea cadavrului într-o cameră de motel din sudul San Francisco.
Nu-i prea grăbit să prindă criminalul, nu-i aşa?
L-am identificat pe acesta ca fiind Patrick Jane, cel mai bun consultant CBI.
Somn uşor diseară, dle Jane. Eu ştiu că voi avea parte.
Ăsta nu-i un domeniu necunoscut pentru mine. Un consultant plătit, confundând contractul
cu statul cu acela al unui club de la ţară unde poate face ce doreşte.
Era obosit deoarece a fost aici toată noaptea, lucrând la cazul lui Red John.
- E complet fals. - Da, ştiu că-i fals. Dar nu pare aşa.
- Pare că a vomitat în acvariu. - Cam aşa e, da.
Procurorul General are destule griji cu uciderea unui om încarcerat pe nedrept.
Am nevoie de Jane atent la asta.
Să fiu cinstită, sunt mai îngrijorată de comportamentul ei decât de al lui.
Poliţia nu a făcut cunoscută presei identitatea lui Dahl.
Deci ce caută reportera unui cunoscut program de cablu în faţa motelului?
Compania producătoare a emisiunii lui Karen Cross...
a plătit factura de motel a lui Henry Dahl.
Dahl a sosit aici din Lodi ca să apară ca invitat în emisiunea ei de astăzi.
Asta explică cum de a ştiut că-i acolo.
Stai! Legătura dintre ei merge mai departe de atât.
Cross, înainte să apară la Trial TV, a fost procuror...
cu 102 condamnări pentru acte violente, niciunul pierdut.
Ghici care era una dintre aceste condamnări?
- Bună, Dahl-y! - Să nu faci asta.
De ce-ar apărea Dahl la o emisiune naţională a avocatului care la băgat la puşcărie?
Notorietate, răzbunare, femei...
Ei bine, Cross nu poate fi chiar fericită că Dahl a fost achitat.
- Distruge recordul ei perfect. - De acord. Eu şi Jane o să vorbim cu ea.
- Acum, Dahl avea o reşedinţă? - O casă de recuperare în Lodi.
Tu şi Cho, porniţi motoarele! Vedeţi ce găsiţi acolo.
Iau eu cheile.
- Hei, ce s-a-ntâmplat? - O, aveam o întâlnire la prânz.
- Păi, pot să mă duc eu la Lodi cu Cho. - O, nu! N-aş putea să-şi cer asta.
Nu-ţi face griji. Aranjez eu cu Lisbon. Ştii, du-te şi rezolvă chestia cu prânzul.
Sper că ţi-e foame. Bună, Grace.
- Bună! - Rigsby!
- Bună. - Ar trebui să-ţi iei o jachetă.
Ne-am ales cu o călătorie cu elicopterul echipei tactice.
Zburăm către prânz?
Echipa tactică se îndrepta, oricum, către nord, aşa că ne vor lăsa şi pe noi...
în locul ăla minunat pentru picnic pe care-l ştiu eu lângă râu.
- Adică... ziceai că ai vreo două ore, nu? - Da. Mulţumesc mult. Îţi rămân datoare.
E-n regulă. Ne oprim să luăm o gustare.
- Ce faci? Eşti bine? - Ei... e un pic răcoare aici, nu?
Mă scuzi! Bună! Sunt agent Lisbon. Cred că-l ştii pe colegul meu, Patrick Jane.
Păi, probabil trage un pui de somn.
- E agitat pe platourile de filmare. - Îmi imaginez asta, având în vedere...
ce s-a-ntâmplat cu familia lui după ultima apariţie într-o emisiune.
Până şi eu ştiu că nu trebuie să-ţi baţi joc de un criminal în serie în direct.
Atunci ştii că nu trebuie să-ţi baţi joc de CBI, deoarece...
Sunt o persoană implicată, m-am prins. Aşa că, dă-mi voie să-ţi clarific...
Da, am fost revoltată că Henry Dahl a fost eliberat.
L-am împuşcat? Nu! Am fost în sala 4 de editare la momentul crimei.
Registrul conţine şi un număr de contact al editorului care a fost cu mine.
De ce l-ai invitat pe Henry în emisiunea ta?
Statul poate că l-a eliberat pe Henry, dar emisiunea mea e mai dură decât un tribunal.
- Aveam de gând să-l înfund cu o crosă. - Karen Cross?
Înţelegi cum mă promovez?
Am citit şi dosarul procesului. E totul numai o perdea de fum.
Ai croit juriul cu frenezie menită să acopere lipsa dovezilor fizice.
Doi martori îl pun pe Dahl la locul faptei.
Asta nu-l transformă în criminal.
Ai prins o breşă, atunci când testul ADN pentru viol s-a întors ca neconcludent.
Noul test exclude posibilitatea ca Dahl să fie făptaşul.
N-ai încredere în ADN?
N-am încredere în nimic care vine din sistemul juridic. De aceea am plecat.
Am auzit că ai plecat deoarece urma să fii concediată pentru încălcarea eticii.
Nimic nu mă opreşte din a-mi urma instinctele. Nu-mi mă voi scuza pentru asta.
Am petrecut şase luni cu depoziţiile şi interogatoriile lui Henry.
Îţi spun sigur, omul acela era o reptilă.
- Psiholog, corect? - Mă scuzaţi?
Vesta... ceaiul...
Karen Cross invită mereu un psiholog pentru a consola mama îndoliată. Sunt Jodi Dahl.
O, regret pierderea suferită!
Nu-ţi face griji pentru mine. L-am pierdut pe Henry de ani de zile.
Scuză-mă, dragă!
Ceai?
- Un pupic... într-un plic. - Nu, nu! Mulţumesc.
- Bănuiesc că eşti tot din familie. - Max Winter.
Max Winter... Văduv al victimei...
Adevărata victimă.
Numele soţiei mele era Jennie.
Nu se vede nimic care să indice pierderea suferită.
Fără cicatrici ale anilor de durere. Bravo!
Scaunul din colţ arată prudenţa. Nevoia de a controla mediul înconjurător.
La cei mai mulţi, asta creează tensiune. Dar respiraţia ta e relaxată.
- Care-i secretul tău, Max? - E... pacea interioară.
Genul de pace la care ajungi când împuşti ucigaşul soţiei tale?
Henry era nevinovat, se pare.
Păi, dacă-i adevărat, omul care ţi-a violat şi înjunghiat soţia e încă liber.
Asta nu te deranjează?
Viaţa lui Jennifer s-a încheiat brusc. Putea fi un şofer beat sau un meteorit.
Furia nu ajută şi este neproductivă.
Eh, nu ştiu ce să zic... Pentru unii e ă... revigorant.
Mă scuzi, dar nu te pot imagina în rolul soţului în suferinţă.
Ai întrebat de unde vine liniştea mea? Se numeşte... reconciliere.
Nu pot da înapoi ceea ce s-a întâmplat soţiei mele...
dar de dragul fiului meu, Jackson, pot decide cum să trăiesc de acum înainte.
Aşa că îl iert pe Henry... sau oricine a fost cel care-a ucis-o pe Jennie.
De fapt, i-am iertat cu mult timp în urmă.
- Să vă conectăm la sunet, dle Winter. - Mă scuzi...
Unde-i dna Dahl? Bine... Adu-o pe scenă.
Aceasta e scena de acum nouă ani, când Henry Dahl a fost atacat...
înainte de audierile preliminare...
de către soţul celei pentru care era acuzat că i-a tăiat gâtul.
Trei gardieni îl păzeau pe Henry în acea zi. Acesta e Max, aşa cum îl ştiam eu.
El ar dansa auzind că Henry Dahl e mort.
Dar înţeleg că, de fapt, l-ai iertat pe Dahl înainte ca aşa-zisa probă ADN să apară.
Se numeşte reconciliere, Karen.
- Reonciliere? - Da, reconciliere. În cazul meu...
O, sunt familiarizată cu ceea ce înseamnă reconciliere.
Reconcilierea este, în mare, atunci când membrii familiei victimelor...
merg la închisoare şi se decid să-l ierte pe cel care le-a ucis soţia sau copilul.
Dar eu nu cred în asta, Max.
Casa de recuperare la lui Henry Dahl Lodi, California
A fost aici doar două nopţi. Abia dacă l-am zărit.
Când l-am văzut, era aşa de fericit că e liber. Cine n-ar fi?
- Dl Dahl a avut vizitatori? - Da, în prima noapte de libertate.
O femeie... a rămas pe-aici câteva ore.
Şi nici n-arăta rău. Tipul n-a pierdut prea mult timp.
- Ai auzit cumva cum o cheamă? - Nu, îmi pare rău. Iată!
- Mulţumesc! - Mulţumesc mult!
- O, ne ocupăm noi de aici. Mulţumim! - Cu plăcere.
- Ei bine, cineva a căutat ceva. - Mulţumesc, Căpitane Evident!
Trei ore de tăcere meditativă, apoi sarcasm. E ca şi cum am fi căsătoriţi.
Scuze, Cho. E din cauza agentului Craig O'Laughlin şi... elicopterul lui.
În orice caz, ce vede la tipul ăla?
Diplomă de merit în criminalistică, 6 ani la divizia aeriană 101...
şi centura neagră la Wushu câştigată într-un templu Shaolin adevărat.
Da, merci, prietene... cum zici tu.
Cho, sub pat!
- Ce faci? - Tu du-te! Du-te!
Pun pariu că nu-i învaţă asta la templul Shaolin.
Casa lui Max Winter Lodi, California
Tată! În garaj!
Oau! Bună!
- Credeam că e tatăl meu. - Nu...
Ce... fenomen uimitor...
Maşinării zburătoare îngheţate... în aer.
Parcă-mi pare şi rău pentru ele. Tu... tu ai făcut toate astea?
Ă... nu, ta... tatăl meu le face. Eu doar îl ajut.
Tu eşti fiul lui Max. Te... te-am văzut la emisiune. Jackson, corect?
Îl... îl caut pe tatăl tău.
Cine eşti?
- Eşti poliţist sau ceva de genul ăsta? - Nu. Prea multe legi de ţinut minte.
- Dar lu... lucrez cu poliţia. - Nu-l atinge, te rog! Nu-i uscat încă.
- Mie îmi pare în regulă. - Mai are nevoie de încă două ore.
N-ai... n-ai vrea să pleci?
Uite, tata nu-i acasă. Nu ştiu unde e.
Sigur că ştii. Doar că nu vrei să ştiu şi eu.
- Ascunde ceva? - Nu, nu ascunde nimic.
- Dar tu? - Nu! Sigur că nu!
Tatăl tău nu pare genul de om care ţi-ar cere să minţi.
Artie Mock...
Arestări multiple pentru atac la persoană, violenţă, violenţă cu rănire...
Iar astăzi, atac periculos împotriva unui ofiţer de poliţie.
Îmi pare rău. Te-am rănit?
Era doar o saltea.
Deci, care era relaţia ta cu Henry Dahl?
Prieteni. Ne-am cunoscut la colegiu.
Avem diplomă în arte.
- De ce i-ai spart camera? - Îmi căutam banii.
Îmi datoreză 22 de mii, plus dobânda pe nouă ani.
- Unde-ai fost noaptea trecută? - Noaptea trecută?
Lucram în schimbul de noapte la uzină. Şi nu, nu l-am ucis eu.
Adică, acum, n-o să mai văd niciodată ceea ce îmi aparţine.
Pentru ce-ţi este dator Dahl?
Termenul limită de condamnare pentru trafic de droguri e cât? Şase ani?
Şase ani.
În cazul ăsta, eu şi Henry am avut o mică afacere în colegiu.
Nu... nu eram buni la artă, aşa că ne-am apucat să distribuim cocaină.
- E o tranziţie naturală. - Aşa am zis şi noi.
Nu, Henry stoca o livrare şi... şi s-a trezit arestat pentru crimă. 2 Kile!
L-am vizitat la închisoare, dar mi-a zis că a fost confiscată, aşa că am lăsat-o baltă.
Dar, apoi, în ziua când Henry a ieşit din puşcărie...
a-nceput s-arunce vorbe cum că-şi duce prietena în Jamaica.
Aşa că, m-am gândit că încă mai are acele droguri ascunse.
Prietena? Henry ieşise de două zile. Unde şi-a găsit o prietenă?
Ea l-a găsit, în închisoare. Erau prieteni prin corespondenţă.
Conform celor de la Del Norte...
Henry Dahl avea doar un singur nume în lista aprobată pentru e-mail...
o femeie, numită Betsy Meyers, din Lodi, oraşul lui natal.
Lodi... da, tocmai am fost acolo astăzi. O grămadă de mers. Foarte cald.
Ea şi Dahl erau împreună în liceu.
Ea a ajuns la el, acum două luni şi a reaprins pasiunea. Dar e o mică problemă.
- Betsy e măritată? - Da, cu Sean Meyers, muncitor la fabrică.
Au fost împreună timp de şapte ani.
- Cineva ar trebui să-l interogheze. - De acord.
Cineva care n-a fost încă în Lodi.
Vreau să văd cât sunt de dispuşi să vină ei la noi. Hai să-i chemăm de dimineaţă.
Între timp, n-am redus deloc numărul suspecţilor care-l urau pe Henry Dahl.
23 de oameni l-au ameninţat cu moartea în timpul procesului...
dintre care, mulţi erau prieteni sau familia pretinsei victime.
Aici e o listă cu aceste nume, mulţumită prietenei de la TV prin cablu, dra Cross.
Avem o grămadă de priviri îndreptate către noi de data aceasta.
Vreau să staţi până târziu şi să parcurgeţi aceste nume.
Bravo!
Presimţeam că o să te revăd.
Trebuie să fii un bărbat încrezător să mergi la poligon cât eşti, încă, suspect de crimă.
Sau unul nevinovat. Nu ţi-am reţinut numele.
- Scuze? - Nu ţi-am reţinut numele.
- A, Patrick Jane. - Ce fel de armă foloseşti, Patrick?
- O, nu... nu folosesc. - Nu? E un pic bizar pentru un poliţist, nu?
Mie... mie îmi place un 45, bine echilibrat...
cea mai bună combinaţie între putere, precizie şi recul.
- Hei! Hei! Ai grijă, fereşte ţeava! - Scuze!
Nu o îndrepţi niciodată către ceva în care nu vrei să tragi.
Deci... cu ce te pot ajuta, Patrick?
Păi... eram curios să aud cum ai reuşit.
- Cum am reuşit ce? - Să-l ierţi pe ucigaşul soţiei tale.
- A, deci acum mă crezi! - Ei, nu m-aş lăsa dus de val...
dar am... am aflat c-ai devenit chiar predicatorul reconcilierii, pe scară largă.
Ştii de ce-am venit aici, din capul locului? Eu mă ocup de finanţări imobiliare.
N-am atins o armă în viaţa mea.
Dar, apoi, Jennie a fost măcelărită, iar eu aveam nevoie de o supapă.
La început, am pretins că ţinta e Henry Dahl, iar acum, e doar o ţintă...
E vorba de disciplină. Zen.
- Ai găsit darul iertării cu armele de foc. - Da, m-au ajutat să fac faţă.
Fiul meu m-a condus către iertare.
Toată această furie din mine, această sete de răzbunare, vedeam că-l sperie pe Jackson.
Nu vroiam să-l pierd şi pe el.
Şi surpriză, Henry Dahl a fost exonerat ca un semn de la cel de sus.
Da, exact! Mi-aş fi dorit doar să-l fi iertat mai devreme.
- Ai copii, Patrick? - Nu.
Încearcă! Nu-i nicio alinare a suferinţei mai bună.
- Eu nu sunt în suferinţă. - Nu?
- Simt suferinţa. - A, nimic din ce-ar putea rezolva o armă.
Apropo, nu deţin vreo armă. Le închiriez când sunt aici.
Şi eram cu fiul meu, acasă, la momentul crimei.
Doar, ă... în caz că te interesează.
Va fi zgomot puternic.
Eu mă voi retrage aici, în spate.
Henry avea un suflet curat.
Toată chestia aia de băiat rău... era mereu doar un rol.
A-ncercat chiar să-l joace când a ieşit din puşcărie.
- De unde ştii asta? - El mi-a spus... prin e-mail.
Ştiai că soţia ta corespondează pe e-mail cu un criminal condamnat?
Da, chiar eu îi dictam... Tu ce crezi? Nu!
Betsy, conform închisorii, îi scriai lui Henry de două luni.
- De ce l-ai căutat? - Chiar aşa! De ce?
Ai avut parte de prima dragoste, corect? Ştii sentimentul acela?
Nu se destramă cu adevărat niciodată... nu în întregime.
N-am crezut niciodată că Henry ar fi ucis pe cineva, iar când am citit că a apărut...
acea probă nouă de ADN, am vrut doar să zic "Ura!", ştii... ca prietenă.
Asta îţi sună a prietenie?
"Dragă Henry, gânduri sălbatice îmi cutreieră mintea."
"Ştiu că n-ar trebui să mă întreb cum e alături de trupul tău, dar e..."
Bine, opreşte-te! În regulă? De ce-mi faci asta?
Soţul meu e chiar aici, de faţă. Îmi pare rău!
Îmi pare atât de rău...
E aşa dusă...
Ce? A scris nişte chestii unui tip. Există variante mai rele.
Betsy, spune-mi adevărul!
- Ai auzit-o! E îndrăgostită de el. - Nu, nu-i adevărat!
Chiar am început să-i scriu ca o prietenă.
Ne certam atât de mult, iar el mă cunoştea aşa de bine!
A-nceput să-mi spună toate chestiile pe care tu nu mi le-ai mai spus de ani de zile.
Ai avut vreun contact cu el după ce a fost eliberat?
Nu. Doar în e-mail-uri.
Betsy, i-am arătat poza ta managerului casei de recuperare unde locuia Henry.
Te-a identificat ca femeia care l-a vizitat pe Henry a doua zi după eliberare.
Te-ai culcat cu el?
- O, linişte! - N-am zis nimic.
- Ce-i asta, consiliere matrimonială? - Sunt suspecţi de crimă.
Ăştia doi? Pe bune?
Pot să-ţi văd arma?
- Unde-aţi fost voi doi la 1:00 am? - La bere la Lamplighter.
Bună, Patrick Jane. Încântat să te cunosc. Ţine asta, te rog!
- Ce? - Scuze!
- Ce dracu' faci? - Rigsby a scos gloanţele.
Fereşte ţeava! N-au idee cum se ţine o armă.
Dă-mi pace! Van Pelt, verifică alibiurile lui Betsy şi Sean.
- Tu, afară! - Mă scuzaţi!
Deci, acum eşti expert în arme?
Nu. Nu eu, Max Winter. Ar trebui să-l vezi cum trage.
- L-a împuşcat pe Dahl? - Ce calibru avea arma crimei?
- 9 milimetri. - Max preferă un 45.
O, ca să vezi. Bănuiesc că-i nevinovat.
Uite o listă revizuită a suspecţilor. Max este, încă, acolo.
Şi sper că ai dormit un pic azi-noapte, fiindcă mergem la Lodi pentru interogatorii.
- Abia m-am întors de la Lodi. - Duba plecă în 20 de minute. Să fii afară!
Patrick Jane, nu te-am recunoscut ieri la scena crimei. Erai cândva un mare medium.
- O, nu există aşa ceva... medium. - Aşa spui acum.
Interpretarea ta la rece a unui criminal în serie...
a dus la uciderea brutală a soţiei şi fiicei tale.
- O, chiar aşa? Merci că mi-ai amintit. - Dle Jane, sunt de partea ta.
Ai fost victima unei crime violente, iar acum îi ajuţi pe alţii. Asta-i minunat!
Nu-mi spune că n-ai chestii de medium. Ce faci pentru CBI, dacă nu eşti medium?
- Îi fraiereşti? - Nu, Karen, deloc.
Păi, dovedeşte-o! Identifică criminalul lui Dahl.
Păi, dac-aş fi avut mână liberă să fac cum cred, aş face-o. Dar n-am mână liberă.
CBI nu-ţi dă mână liberă, dar eu îţi voi da. Aprod?
Sunteţi citat!
Prin prezenta, vi se cere să depuneţi mărturie într-un studio cu audienţă.
De ce ai nevoie pentru a rezolva acest caz? Spune-mi!
Păi, presupun ă... că am nevoie de ajutorul celor afectaţi de moartea lui Dahl.
Cei doi pe care i-ai avut în emisiunea de ieri sunt numai buni.
Îi aduc înapoi.
Şi, ă... bănuiesc că am nevoie de suspecţi.
Da. Asigură-te că aceşti oameni sunt în public.
Dă-le nişte bani, oricât e nevoie.
E mult mai bine decât să conduc, din nou, până la Lodi.
L-aţi văzut prima dată aici... agentul CBI adormit.
Ei bine, pregătiţi-vă să-l întâlniţi!
Patrick Jane, detectivul medium, victimă tragică!
Voi sunteţi judecătorii, astazi, la 3:00, când dl Jane îşi foloseşte ochii minţii...
pentru a descoperi cine l-a ucis pe Henry Dahl.
Păi, unde e?
În cinci minute intrăm în direct. Fără el, e doar o reluare a emisiunii de ieri.
Am lăsat mesaje peste tot.
O, scuze de întârziere. A trebuit să opresc la un magazin.
Dle Jane, există un motiv pentru care te-am rugat să ajungi cu două ore mai devreme.
Trebuie să te pun la curent cu desfăşurătorul.
Toţi suspecţii mei sunt aici?
Da, sunt în primele două rânduri. Acum, desfăşurătorul...
Încep cu declaraţia mea, apoi vom rula un clip pentru a te prezenta pe tine.
- Clip? - Ă, da... păi, nişte chestii mai vechi.
- Show-ul în care am vorbit despre Red John. - O, nu! Ţine-ţi reacţia pentru camere.
- Chiar vreau să retrăieşti acel moment... - Scuze, trebuie să mă ocup de lumânări.
Lumânări? Stai! Ce... ce lumânări?
Hei, prieteni! Sper că Lodi vă tratează corect. Un mic cadou de la Karen Cross.
Daţi-le mai departe! Câte una de fiecare.
Iată! Dă-o în spate până la el, te rog. Mulţumesc!
A, Jackson! Eşti aici să-l vezi pe ăla bătrânu' din nou, nu? Uite!
O lumânare.
Avem nevoie de tine pe scenă, acum!
O, trebuie să înmânez astea. Sunt pentru reprezentaţia mea.
Doar dacă, ă... tu ce faci?
Toată lumea trebuie să aibă una.
Bine? De astea am nevoie. Mulţumesc!
- Patrick! - Max!
Probabil aţi citit poveşti despre mediumuri care ajută poliţia să rezolve crimele.
Ei bine, astăzi vom arunca o privire dincolo de vălul mistic să vedem cum se face asta.
Pentru a prezenta invitatul de astăzi, avem un clip dramatic a ultimei sale apariţii.
- Ă, Karen, scuze de întrerupere... - Dle Jane, ajung la dumneata imediat.
Vrei să te aşezi, te rog?
Ai... ai... ai vrut să-mi spui ceva despre desfăşurător...
Am uitat! Desfăşurătorul... mi-ai spus?
Desfăşurătorul... l-am uitat. Am uitat desfăşurătorul...
Ce-i ăla desfăşurător?
Dă-mi voie să-ţi reamintesc! Doamnelor şi domnilor...
A venit timpul să-l demascăm pe cel care-a tras.
Ceea ce tocmai aţi văzut, e o remarcabilă aiureală mentală...
a invitatului nostru, mediumul Patrick Jane.
Totuşi, aceasta nu-i emisiunea dlui Jane, aşa că îl voi ruga iar pe dl Jane să ia loc.
Regret, am uitat: a cui e emisiunea? Ce emisiune am uitat?
Am uitat a cui e emisiunea...
Nu vrei să te opreşti? Eşti doar invitat aici.
Păi, de fapt, nu-i aşa. Am fost citat.
Eşti sigur că aşa vrei să joci? Chiar vrei să te dai într-un spectacol patetic?
O, e cineva mai patetic decât tine, Karen...
cu interesul tău morbid în tot ce este şocant şi repulsiv?
Pretinzi că eşti avocatul victimelor, dar eşti doar un vultur...
care se roagă pentru putreziciunea suferinţei umane.
Ai de gând să-mi dai acea mână liberă promisă sau nu?
- Da, prietene, aşa! - Da!
Ai de gând să-mi dai acea mână liberă? Am impresia că-mi dai mână liberă.
Bine, dle Jane, să lăsăm ciudăţeniile mediumului să se desfăşoare.
Nu există mediumuri, Karen, doar oameni de spectacol, pricepuţi în arta amăgirii.
Dar, aş fi bucuros să fac o demonstraţie de medium.
De obicei, începe cu o premisă fantastică...
cum ar fi: "Ucigaşul lui Henry Dahl e în această cameră, chiar acum!"
Şi, apoi, orice medium bun s-ar asigura...
că primul rând e plin de suspecţi autentici ai poliţiei...
ceea ce cred că am făcut şi noi astăzi.
Apoi, ar putea continua, explicând cum un suflet, care a trecut pe lumea cealaltă...
are încă puterea de a manipula energie în lumea noastră...
făcând zgomote, mutând obiecte şi, uneori, chiar aprinzând un foc...
şi asta e ceea ce Henry Dahl va face pentru noi chiar acum!
Henry Dahl va aprinde o lumânare, pentru a-l demasca pe cel care l-a împuşcat.
- Reduceţi luminile, vă rog! - O, abia aştept asta!
Asta-i atitudinea corectă. Asta-i lumânarea ta!
O! Şi mai e ceva. Un medium de clasă mondială ar invita oficiali ai poliţiei...
pe scenă, pentru a face arestarea, odată ce criminalul a fost dezvăluit.
Iar astăzi, avem norocul să avem un agent CBI cât se poate de telegenic...
agent Wayne Rigsby şi racheta de buzunar, dinamita, înarmată până-n dinţi...
drăgălaşa şi delicata agent Teresa Lisbon.
Doamnelor şi domnilor, un rând de aplauze!
Doamnelor şi domnilor, vă rog, ridicaţi lumânările sus, deasupra capului...
cât timp aşteptăm ca Henry Dahl să-l demaşte pe cel care l-a împuşcat.
Vorbeşte cu noi, Henry!
Vorbeşte cu noi de departe, de foarte departe...
Asta-i ridicol!
Jackson Winter, desigur!
Ă, crezi că eu am fost?
Henry Dahl a fost condamnat pentru uciderea mamei tale...
dar tu n-ai avut încredere în testul ADN care l-a eliberat, nu-i aşa?
Ce faci?
Desigur că nu a crezut în testul ADN pentru care eu am prezentat un caz beton.
Iar proprietarul unui poligon pe care l-am vizitat...
mi-a spus că lui Jackson chiar îi place să tragă cu arma.
Preferă 9 mm, acelaşi calibru ca şi arma crimei.
Uite ce-i... n-am împuşcat pe nimeni, bine? Tată...
În plus, criminaliştii au descoperit că fibrele roşii găsite la scena crimei...
sunt de la carpeta poligonului de tragere.
Stai! Opreşte-te! Fiul meu nu a făcut nimic!
Aruncând vina pe el în acest fel îi va distruge viaţa.
- Ştiu. - Atunci nu o face!
Nu-mi da voie!
În regulă! Lasă-l în pace!
Eu am fost! Eu l-am împuşcat pe Henry Dahl!
Sau, poate doar minte ca să-şi protejeze fiul.
- Agenţi, arestaţi-l! - Nu mint!
Nu minte. Fiul lui mi-a spus.
Despre ce vorbeşti? Nu ţi-am spus nimic.
Epoxidicele au nevoie de 12 ore ca să se usuce.
Ieri mi-ai spus că acel model mai are nevoie de doar două ore.
Asta te plasează în garaj, la miezul nopţii, lucrând. Fiul tău nu dormea.
Te-a auzit plecând. De aceea dorea să te protejeze, corect?
În regulă, lasă-l în pace!
Eu am apăsat pe trăgaci şi o pot dovedi.
Veţi găsi amprentele lui pe armă. Balistica va arăta că e arma crimei.
- Cum ai făcut rost de ea? - Un traficant de arme, acum opt ani.
Ai cumpărat o armă ilegală, acum opt ani? De ce?
Dahl era închis pe viaţă, într-o închisoare federală.
N-aveai cum să ştii că va ieşi.
O, acum nu mai vrei să mai vorbeşti? E-n regulă. Toate înţelegerile pică.
Te arestăm şi pe tine şi pe fiul tău.
Nu! Aş... aşteaptă!
Ştiam că Henry urma să iasă deoarece eu sunt cel care l-a eliberat.
De unde-ai ştiut?
Păi, e un om cu o infinită răbdare şi o furie înăbuşită.
Ucigaşul soţiei sale trebuia să moară de mâna lui. N-avea de ales.
Bine, trebuie să-mi dai o mână de ajutor. Cum l-ai eliberat pe Dahl?
Sunt directorul financiar al unei firme de investiţii imobiliare.
Am folosit un fond pentru a cumpăra depozite vechi...
investiţii sigure, ce pot fi convertite în apartamente...
şi, aşa, firma mea a ajuns să deţină o zonă de depozite folosite la păstrarea probelor.
- Inclusiv ADN. - Mi-a luat şase luni...
să obţin aprobarea pentru apartamente. Am folosit acest timp...
pentru a obţine accesul pe proprietate şi am schimbat, astfel, proba ADN.
Dahl trece testul. Tu îl ucizi pe Dahl.
Ar trebui să vinzi drepturile de autor pentru o carte.
Aşteaptă! Clientul meu n-a spus niciodată că la ucis pe Henry Dahl.
- Clientul tău a mărturisit pe cameră. - Că l-a împuşcat pe Dahl.
L-am împuşcat pe acel gunoi. L-am împuşcat direct în faţă.
Dar nu l-am ucis pe Henry Dahl. Era deja mort.
- Asta-i o complicaţie... - De unde ştii că Dahl era mort?
Avea capul spart la ceafă. Era întins într-o baltă de sânge.
- Poate că mai respira încă. - Nu, i-am verificat pulsul.
Nu te cred. Dacă ştiai că Dahl era mort, de ce l-ai fi împuşcat, de nouă ori?
Pentru că a ucis-o pe soţia mea.
Ce?
Spune adevărul.
Fără să existe un cap despre care să vorbim legistul nu poate lua o decizie certă...
dar a spus că este mai puţin sânge decât era de aşteptat...
- Ceea ce susţine împuşcăturile post-mortem. - În acest caz, hai să săltăm ucigaşul real.
Acum e cumva evident, nu-i aşa?
Adică, împuşcarea este o crimă planificată. Acesta-i Max.
Şi-a făcut o întreagă flotă de avioane cu mâinile lui.
- Dar o lovitură la cap? - Crimă pasională.
O grămadă de emoţii pluteau în aer în acea cameră de interogatorii de ieri.
Soţul înşelat, Sean Meyers, i-am simţit durerea.
Meyers a zis că n-a ştiut că soţia lui avea o aventură cu victima. Poate minţea.
- Cum stă cu alibiul? - Alibiul său îl acoperă...
pentru împuşcăturile de la 1:00 am, dar o lovitură la cap ar fi fost mai devreme.
E ca şi cum ai asculta cum o orchestră cântă o simfonie.
Podul Dead River...
Severul de mobil l-a localizat pe Sean Meyers pe undeva pe aici.
De ce-ar fi venit aici?
Van Pelt a vorbit cu administratorul locuinţei. A auzit un cuplu certându-se.
Betsy s-a urcat în maşină, Sean a plecat după ea. Ar putea fi următoarea lui victimă.
- Păi, asta ar putea fi o teorie. - Înapoi!
- Betsy! - Lasă-mă-n pace!
- Treci aici! - Bine...
- Suntem de la CBI. Ce se-ntâmplă aici? - O, erau acolo sus când am ajuns noi.
Nu ştim încă ce se întâmplă, dar pare să fie o tentativă de omor.
În curând, va ajunge la ea. Am putea fi nevoiţi să-l împuşcăm ca să-l oprim.
Înapoi! Lasă-mă-n pace!
- Betsy! - Dacă-l împuşti, vei avea două victime.
Ea s-a urcat acolo cu gândul să sară. El doar încearcă să o salveze.
Pot folosi asta?
Ă... Betsy!
Dacă ai de gând să sari, asigură-te că plonjezi, capul înainte.
- Hei! - Jane!
De la acea înălţime îţi vei sfărâma doar oasele şi vei avea răni interne masive.
Asigură-te că plonjezi, capul înainte.
- Vreau doar ca totul să se termine acum! - Ştiu.
- Ce motiv am să mai trăiesc? - Ă... niciunul.
Soţul tău l-a ucis pe Henry Dahl. Va merge la închisoare.
- Tu l-ai ucis pe Henry? - Avea de gând să-ţi facă rău.
Ai făcut-o pentru mine, puiule?
Nu e mare iubirea?
Mulţumesc.
Da, n-avea de gând să sară, oricum. Vroia doar să fie în centrul atenţiei.
Am găsit e-mail-urile în laptop-ul ei acum două săptămâni.
Întreaga mea lume s-a dat peste cap.
N-o putea pierde pe Betsy. Pur şi simplu, nu puteam!
Când Henry a ieşit din închisoare, m-am dus la motel, dar m-am dus să vorbesc cu el.
Sunt un om liber, acum.
Înseamnă că sunt liber şi să iubesc.
- E măritată. - O împart cu tine. Nu mă deranjează.
Înveţi să împarţi... în celulă.
- Unde dracu' sunt ţigările? - Te plătesc.
- Îţi dau bani să nu te apropii de Betsy. - Cât?
Am 3200 economisiţi.
Eu am milioane pe drum, odată ce statul mă despăgubeşte pentru închisoare.
Îmi pare rău.
Am de gând să-mi fac de cap cu nevastă-ta.
Poate chiar... îi tai gâtul.
Cum am făcut şi ultimei.
La dracu', unde-mi sunt ţigările?
- Am vrut doar să o protejez. - E doar vina mea. Îmi pare atât de rău!
În regulă! E timpul să mergem!
Îţi voi scrie în fiecare zi.
Presupun că, din perspectiva ta, e păcat că niciunul nu va face cu adevărat puşcărie.
- O, nu vor face? - Păi, cine ştie care l-a ucis pe H. Dahl?
Păi, procurorii vor spune că Sean Meyers.
- L-a lovit în cap. - A! Dar l-a ucis?
Max poate că a minţit ca să se protejeze. Poate Dahl era încă în viaţă.
Avocatul lui Max arată cu degetul către Sean, iar al lui Sean către Max...
Iar, la sfârşit, scapă amândoi. Da, s-ar putea asta.
Ă... dar poate am putea economisi o gămadă de timp şi bani...
şi i-am lăsa pe amândoi să plece acum. În fond, criminalul a primit ceea ce merita.
E de bun simţ...
Dar bunul simţ cântăreşte prea puţin în biroul procurorului.
Păcat!
- Ce faci aici, Rigsby? - Nimic.
- Încearcă să o aprindă cu puterea minţii. - Ba nu.
E una dintre acele lumânări pe care Jane le-a folosit la emisiune?
- Uite, ştiu cum a făcut asta. - O, da?
Un muc de lumânare, înmuiat în fosfor lichid se va autoaprinde când se usucă.
Oxigenul ajunge la fosfor.
Jane trebuie să fi înmuiat lumânarea puştiului în asta, înainte să i-o dea.
Acum, adevăratul truc, totuşi, e sincronizarea, care i-a ieşit lui Jane.
Bună! Unde luăm prânzul azi?
- Napa. - Drăguţ.
Pa, băieţi!
Scuză-mă, Patrick! Te căutam. Se pare că renunţă la acuzaţia de tentativă de omor.
Manipularea probelor e altă problemă, dar avocatul meu va ajunge la o înţelegere.
Păi... asta-i foarte bine pentru Jackson.
Da. Mi s-a spus că cineva mare în biroul tău a fost foarte influent la procuror.
Nu sunt eu acela. Mă bucur că te-am văzut.
Da. Dar ţi-am adus, oricum, un cadou.
- O, ascultă, mulţumesc, dar nu pot... - Te rog... te rog.
Bine.
- Ar trebui să-l deschid acum? - Nu.
- A meritat? - Ce să merite?
Omul care ţi-a ucis soţia nu mai există.
Timpul cât l-ai urmărit, durerea, sacrificiul... au meritat?
Da, au meritat.
Mulţumesc.
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com